Lazsádi Csilla:
	
	Segédanyag jegyeskurzusokhoz
Játékok. Gyakorlatok.

Tartalomjegyzék
Bevezetés
Jelmagyarázat
Kezdő gyakorlatok
Várakozások és félelmek
„Hogy vagy?” kör
Ismerkedés
Név-lánc
Név-kör
Név + tulajdonság
Mozdulattal kísért név
Zsipp-zsupp
Fejreverős
Fedő-név
Ritmus játék
Ötszavas bemutatkozás
Mi a lényegem?
Rajz és szimbólum
Bemutat a társam
Címeralkotás
Hangulatkeltés
Székfoglaló
Földrengés
Anya, apa, gyerek
Gordiuszi csomó
Ping-pong labda fújás
Gruffacsór
Önismeret - társismeret
Ismerd fel a társad!
Hasonlóságok és különbségek
Rejtély
Mi lenne, ha…?
Énkép-máskép
Tulajdonságaim
Elváráslista
Kommunikációfejlesztő játékok
Tükrözés
Ikerpárbeszéd
Rólad…
Érzelmek a kalapban
Visszhangod vagyok
„Azt akarod mondani, hogy…”
Sziámi
Csak rám figyelj!
Gesztusjáték
Irányítsunk szavak nélkül
Mit mondok én most?
Együttműködést fejlesztő játékok
Kézgombolyag
Páros versmondás
Ez a kettőnk műve
Együttes mesealkotás
Szituációs játékok
Ki bírja cérnával?
Vakvezetés
Elképzelt jövő
A szexuális viselkedést érintő kérdések megvitatását szolgáló játék
Expedíció a Tau Ceti III-ra
A családi önismeretet szolgáló játékok
Családi fényképek
Jövőbeli családi fénykép
Családi szólás-mondások
„Ilyennek látnak, ilyen vagyok…”
Szimbólum
Fa rajz
Elvarázsolt család
Záró gyakorlatok
Befejező körök
Az óra körbejár
Közös mese
Kollázs
Búcsú kézszorítás
Felhasznált irodalom

	Bevezetés
A segédanyag olyan játékokat és gyakorlatokat tartalmaz, amelyek célja az önismeret, a párkapcsolati együttműködés, kommunikáció, empátia fejlesztése, a nemi, szokásbeli, személyiségbeli különbözőségekből vagy éppen hasonlóságokból adódó problémák, nehézségek tudatosítása, tisztázása, probléma-megoldási módok keresése. 
A gyűjteményben szerepel néhány olyan játék is, mely nem konkrétan a célt szolgálja, de az egyes alkalmak megszervezésében segítséget nyújthat, feszültségoldó, hangulatteremtő, összehangoló jellegével.
A játékos gyakorlatok alkalmazásában van néhány elv, szempont, amire érdemes odafigyelnie a csoportvezetőnek és már első alkalommal felajánlja betartásukat az egész csoportnak. Ezeket vázlatosan a következőkben leírjuk:
-	a játékban senkinek nem kötelező részt venni
-	a játékban megtapasztaltakról senkinek nem kötelező beszámolni
-	a csoporttagoknak bármikor bármit lehet kérdezni, de a kérdezettnek joga van minden számára kényelmetlen helyzetben „Nem”-et vagy „Passz”-ot mondani, mindig az a lényeg, hogy mit szűr le magának a résztvevő 
-	az alkalmakat általában „Hogy vagy?”- körrel kezdjük és „Hogy mész el?”- körrel fejezzük be, a csoportvezetőnek legyen gondja arra, hogy senkibe ne szoruljon mondanivaló, de senki ne érezzen nyomást arra, hogy olyat mondjon el, amit nem szeretne 
-	nincs helytelen válasz, csak eltérő vélemény
-	a játék során feltárt személyes dolgokat nem tárgyaljuk csoporton kívül és nem adjuk tovább senkinek 
-	a csoportvezető partnere a résztvevőknek, nem osztogat tanácsokat, inkább összegez, megerősít 
A csoporttagoknak is legyen lehetőségük hasonló szabályokat ajánlani, sőt ezeket is lehetőleg közösen fogalmazzuk meg, olyan címen, hogy Mi szükséges a jó együttműködéshez? Ezeket a kereteket le is írhatjuk, hogy érvényességüket ezzel is megerősítsük, ugyanis a keretek biztonságot adnak.
Jó munkát!
	Jelmagyarázat 
!!! – a felkiáltó jelek felhívják a játékvezető figyelmét, valamilyen fontos részletre
I., II. -  a római számok ugyanazon gyakorlatnak más-más változatát jelölik
	Szerkezeti felépítés
Kezdő gyakorlatok 
Ismerkedési játékok
Hangulatkeltő, szórakoztató játékok
Önismereti és társismereti játékok
Kommunikációfejlesztő játékok
Együttműködést fejlesztő játékok
A szexuális viselkedést érintő kérdések megvitatását szolgáló játék
A családi önismeretet szolgáló játékok
Záró gyakorlatok

	Kezdő gyakorlatok
	Várakozások és félelmek
A közös munka, kurzus elkezdése előtt igen lényeges megfogalmazni az elvárásokat, félelmeket úgy a csoporttagok, mint a csoportvezető részéről.
Cél: a csoporttal, az együttműködéssel kapcsolatos várakozások, félelmek megfogalmazása
Leírás: Minden résztvevő felírja egy papírra, hogy mit vár el ettől a csoporttól, kurzustól. Szűrés és válogatás nélkül írjanak fel mindent, ami eszükbe jut. Ezután hasonló módon írják össze, mitől félnek az együttlétekre vonatkozóan. 
Miután mindkét lista készen van, több kiscsoportot alkotnak és az egyéni listák alapján csoportonként két közös listát alkotnak, amelyeket felírnak filctollal nagy (min. A3-as) lapokra.
Az alcsoportok bemutatják, elmagyarázzák listáikat, a csoportvezető irányításával megbeszélik az ezekből felmerülő kérdéseket. A csoportvezető összegez, megfogalmazza az egész csoport közös várakozásait és félelmeit.
	„Hogy vagy?” kör
Minden alkalom kezdetén fontos lehetőséget adni a csoporttagoknak, hogy megosszák pillanatnyi hangulatukat, vagy akár az elmúlt hét nagyon meghatározó eseményeit, mivel hogylétük nagymértékben befolyásolja a részvételüket.
Cél: - a feszültségek feloldása, ellazulás a megosztás segítségével
        - ráhangolódás a csoportra
Leírás: Elindítjuk valahonnan a kört és mindenki sorban következik vagy az első megszólítja a másodikat, az meg a következőt, vagy pedig minden törvényszerűség nélkül az következik, aki úgy érzi, hogy fel van rá készülve (ez utóbbi a kurzus vége fele ajánlott, amikor a félelem már nem tartja vissza csoporttagokat a megszólalástól).
I.	egyszerűen mondja el, hogy van „itt és most” (Kérjük, hogy többet mondjanak, mint, hogy „Jól”. Inkább így: „Jól, mert…)
II.	Jellemezze lelkiállapotát egy mozdulattal.
III.	Jellemezze lelkiállapotát egy szimbólummal.
IV.	Fejezze be a mondatot: „Ha most virág lennék…” (bármilyen variációt ki lehet erre találni)
V.	Fejezze be a mondatot: „Most arra gondolok…”
VI.	Fejezze be a mondatot: „Ha most bárhol lehetnék…”
VII.	Találjon minél több kifejezést jelenlegi állapotára.
VIII. Mozgásban vagy arcmimikával fejezzék ki pillanatnyi hangulatokat, a többiek találjanak arra az állapotra, amit láttak, minél több kifejezést, és így fogalmazzák meg: „Úgy látom, hogy…”
	Ismerkedés
	Név-lánc
A csoport valamelyik tagja közli a keresztnevét, a mellette ülő megismétli a hallott nevet és hozzáteszi a sajátját. A következő személy megismétli az első kettőt és ős is hozzámondja az övét. Ez így folytatódik, amíg mindenki sorra nem kerül.
! Felhívhatjuk a figyelmet, hogy a csoportvezetőnek jogában áll a végén bárkitől megkérdezni az egész név-láncot, egyébként, akik az elején lejárnak, nem fognak törekedni, hogy megjegyezzék a neveket.
	Név-kör 
Körben ülve labdát dobunk, s különböző (a csoportvezető által szabadon variálható) szabályok szerint mondjuk a neveket. 
Például: 
- aki kapja a labdát , az a saját nevét mondja.
- annak a nevét mondjuk, akitől kaptuk a labdát.
- annak a játékosnak a nevét mondjuk, akinek dobni fogjuk a labdát
- három nevet mondunk: akitől kaptuk, a sajátunkat, majd annak a nevét, akinek dobjuk a labdát
	Név + tulajdonság
A résztvevők elmondják nevüket és annak kezdőbetűjével egy rájuk jellemző tulajdonságot. Pl. János játékos. Lehet viccesebb, nem egyértelműen jellemző tulajdonságokat is mondani. Pl. Csaba csacsogó. Ezeket a jellemzőkkel kísért neveket próbáljuk az előző két játékban leírt módon megjegyezni.
	Mozdulattal kísért név
A résztvevők sorban elmondják a keresztnevüket és bemutatnak egy mozdulatot, ami szimbolikusan jellemző rájuk. Pl. Kati feláll, elmondja a nevét és fordul egyet (lehet, mert úgy gondolja, hogy a pörgés jellemző rá). A mozdulatokat nem kell szóval megmagyarázni.

	Zsipp-zsupp
Körben állunk. Mindenki megkérdezi a szomszédja nevét. Ha a játékmester a kör közepéről rámutat valakire, s azt mondja, hogy zsipp, akkor annak azonnal meg kell mondania a jobb oldali szomszédja nevét. Ha azt mondja, hogy zsupp, akkor a bal oldali szomszéd nevét kell mondania. Ha zsipp-zsupp-ot mond, akkor mindenki helyet cserél, senki sem maradhat addigi szomszédja mellett, majd folytatódik a játék, csak a szomszédok változtak. Aki téveszt vagy nem tudja a szomszédja nevét, esetleg sokat gondolkodik rajta, maga áll a körbe játékmesternek.
	Fejreverős
Minden résztvevő elmondja a keresztnevét. A játékosok egy kivételével körbe ülnek, egy pedig a kör közepére áll egy összecsavart újsággal. A kör ne legyen túl nagy, hogy egy lépéssel és karnyújtással mindenki elérhető legyen középről.
A játék során a körben ülők mondják egymás nevét. A középen álló célja, hogy az utoljára elhangzott név tulajdonosának a fejére csapjon, mielőtt az egy másik játékos nevét mondaná. 
Tilos annak a nevét mondani, aki őt megnevezte (visszaadás nincs). Ha valakinek idejében a fejére csaptak, akkor ő áll a kör közepére. Aki éppen leül még azelőtt egy másik nevet kell mondania, mielőtt leülne, különben visszaáll középre. 
	Fedő-név
Körben ülnek a játékosok, egy valaki középen áll, kezében egy fedő. Élire állítva megpörgeti a fedőt, s közben elkiáltja valakinek a nevét. Az illetőnek el kell kapnia a fedőt, amíg pörög. Ha ez nem sikerült, zálogot kell adnia, amit a játék végén kivált. Az új játékos folytatja a pörgetéssel.
	Ritmus játék
A csoporttagok körben ülnek, ritmusra csettintenek, tapsolnak: egy csettintés a jobb kezével, egy a ballal, egy taps elöl, egy a combon. Aki kezdi a játékot az első csettintésre mondja a saját nevét, a másodikra egy másik csoporttagét, utána taps-taps és következik a megszólított, aki szintén mondja a saját nevét, aztán agy másik személyét és így tovább. Pl. Csettintés1: „Dalma”-csettintés 2: „Zoltán”- taps - taps- Csettintés1: „Zoltán”-csettintés2: „Ernő” ”- taps - taps… Aki elrontja a ritmust, amikor rá kerül a sor, zálogot ad.
	Ötszavas bemutatkozás
Mindenki sorban bemutatja magát legfeljebb öt szóval
	Mi a lényegem?
A résztvevők egymás után elmondják magukról a szerintük legfontosabb dolgokat. Mindenki csak annyi ideig beszélhet, amíg a kezében el nem ég egy gyufaszál.
! Vigyázzunk a körülményekre, a játék tűzveszélyes.
	Rajz és szimbólum
I. Mindenki készít rajzban magáról egy szimbólumot, majd megosztja, hogy miért éppen az a szimbólum illik rá.
II. Mindenki készít egy külön papírra egy rajzot, amin életének általa legfontosabbnak tartott mozzanatait ábrázolja.
A rajzokat kifüggesztjük, a csoporttagok sorra bemutatják őket.
! Hangsúlyozzuk, hogy nem a rajzkészség a fontos, hanem önmaga bemutatása, akármilyen leegyszerűsített módon is.
	Bemutat a társam
A párok egymást mutatják be néhány szóban. Megtehetik ezt egyes szám, első személyben is, úgy, hogy az ülő párjuk háta mögé állva ráteszik a vállára a kezüket és az ő nevében mutatkoznak be. Pl. Anna elmondja: Péter vagyok, építészetben dolgozom. Nagyon sokat kirándulok stb.
	Címeralkotás
Minden pár elkészíti tetszés szerint párkapcsolatuk címerét, amelyen szimbólumokban ábrázolják kapcsolatuk fő sajátosságait. Amint elkészültek, a párok bemutatják egymásnak a címereket, elmondva néhány jellemzőt magukról. 
A csoport többi tagja megfogalmazhat benyomásokat a címerről, kérdéseket tehet fel.
A címereket ki lehet akasztani a falra, vagy a kurzus vége fele újra elővehetők kiegészítés céljából.
	Hangulatkeltés
	Székfoglaló
A résztvevők számánál eggyel kevesebb szék van előkészítve. A körbe állított székek mellett a játékosok folyamatosan mozognak, majd a játékvezető előre megbeszélt jelére (pl. zene megállítására) mindenki leül egy székre. Egy játékosnak nem jut szék, ő kiesik. A többiek felállnak, egy széket kivesznek a többi közül, majd tovább mozognak, míg a játékvezető jelt nem ad. A játék akár addig is folytatható, míg két ember nem marad és egy szék. Természetesen hamarabb abba lehet hagyni, illetve újrakezdeni.
A játék úgy is játszható, hogy aki kiesik, az zálogot ad, és csak egy tréfás feladat teljesítése után válthatja azt ki.
	Földrengés
A székek az előző játékhoz hasonlóan előkészítve. Egy valaki a kör közepén áll, a többiek ülnek, minden szék elfoglalva. Amikor a középen álló elkiáltja magát: Földrengés!, mindenki mindenkivel helyet cserél, senki sem marad a helyén. A középső játékos is igyekszik helyet találni, így valószínűleg más valaki fog szék nélkül maradni és a kör közepén állni. A játék hasonlóan folytatódik.
	Anya, apa, gyerek
A játék hasonló az előzőhöz. Minden játékos egy családi szerepet kap. anya, apa vagy gyerek. A szereposztás ülés szerinti sorrendben, nemre való tekintet nélkül történik. A középen álló játékos is szerepet kap. Mindig azok cserélnek helyet, akiket kiáltottak. Pl. Anyák! - minden anya szerepű játékos egymás közt helyet cserél, a középen álló szerepétől függetlenül megpróbál helyet foglalni. Ha a középen álló Család! -ot kiált, mindenki helyet cserél.
	Gordiuszi csomó
A játékosok álljanak rendezetlen csoportba, egymáshoz közel. Csukják be a szemüket, majd a résztvevők mindkét kezükkel fogjanak meg egy-egy másik kezet. A játékvezető nyitott szemmel körbejár, és segít mindenkinek. Ha túlságosan egyszerű lenne a csomó, vagy kisebb zárt kör alakulna ki, akkor a játékvezető egy-két kézfogást megváltoztathat.
Amikor kész a „csomó”, a résztvevők kinyitják a szemüket, és céljuk az, hogy egyetlen kézfogás elengedése nélkül kibogozzák a csomót és egy nagy kört alkossanak. A játékosok szóval, ötletekkel segítsék egymást, de a társaik kezét semmiképpen se engedjék el!
!Előfordulhat, hogy a bogozás közben a játékosoknak szokatlan, sőt kényelmetlen testhelyzeteket kell felvenniük.
	Ping-pong labda fújás
Szükséges egy hosszú asztal, két oldalán székek, ping-pong labda.
Két csapatra oszlik a csoport és az asztal két oldalára ülnek, ill. az asztalfőre is kerül egy-egy játékos. Az asztalfőn ülő egyik csoporttag középen végiggurít egy ping-pong labdát. A két csapat két oldalról el kezdi fújni a labdát az ellenoldal felé. Amelyik csapat térfelén legurul az asztalról a labda, az gólt kapott. A játékot az a csapat nyeri meg, amelyik hamarabb éri el a megadott gólszámot.
! Célszerű kikötni, hogy játék közben nem szabad felállni, a labdához hozzáérni.
	Gruffacsór
A hangulatkeltés mellet cél lehet az pillanatnyi érzelmek, ill. azon dolgok szimbolikus megfogalmazása, amik a csoporttagokat foglalkoztatják
A csoportvezető felolvassa Lewis Carol: Alice Tükörországban c. könyvéből a következő részletet:
A Gruffacsór
Nézsonra járt, nyalkás brigyók
Turboltak, púrtak a zepén, 
Nyamlongott, mint a pirityók,
Bröfftyent a mamsi plény.
A játékosok feladata, hogy értelmezzék a versikét. A versnek nincs jelentése, az a fontos, hogy a játékosok mit vetítenek bele. Az elemzés történhet individuálisan, párban vagy kiscsoportokban. Ezeket megosztják nagycsoportban.
! Ahhoz, hogy oldottan tudjanak játszani, csoportban már meg kell, hogy legyen egy bizonyos szintű bizalmi légkör.
	Önismeret - társismeret
	Ismerd fel a társad!
Valaki behunyja a szemét, és megmondja, hogy párját mi alapján szeretné felismerni. Pl. kézszorítás, haj vagy orr vagy váll tapintása, illata stb. alapján. Ezután a csoportból három-öt játékos eléáll, a „vak” személynek pedig a kiválasztott kritérium alapján fel kell ismernie a párját.
	Hasonlóságok és különbségek
Cél: egymás hasonlóságának és különbözőségének a tudatosítása, elfogadása
Leírás: A csoporttagok párjukkal közreműködve keresnek három olyan dolgot, amit mindketten szeretnek, három olyan dolgot, amit egyikük sem szeret és három - három dolgot, amiben különböznek egymástól. Ez utóbbit egyes szám, első személyben fogalmazzák meg: „Én abban különbözöm tőled…”.
Hívjuk fel a csoporttagok figyelmét, hogy lehetőleg belső, lelki értékeikre vagy szokásokra, viselkedésformákra vonatkoztassák összehasonlításukat.
A párok megbeszélik, hogy ezek a közös/különböző vonások hogyan mozdítják előre párkapcsolatukat, milyen helyzetekben akadályozzák őket.
	Rejtély
Cél: egymással kapcsolatos érzések megfogalmazása és megosztása
Leírás: Kis gondolkodási idő után a párok közlik társukkal, hogy milyen rejtélyt látnak benne: „Számomra az a rejtély benned...” Ha akarják, kibonthatnak ebből egy beszélgetést a tisztázás érdekében, de nem kötelező.
	Mi lenne, ha…?
Cél: - társról alkotott kép szimbolikus kifejezése, a társ árnyalt jellemzése, 
        - énkép fejlesztése a társ jellemzése lapján
A csoporttagok arra adnak választ, hogy a párjuk mi lenne, ha virág/ fa/ gyümölcs/ állat /időjárás /hangszer/ ország/ használati tárgy stb. lenne? Lehet a felsoroltak közül csak egy kategóriával dolgozni, de azt is lehet, hogy minél több alternatívát ajánljunk meg, amelyek közül minden egyén kiválaszt hármat–ötöt, amivel jellemzi társát.
	Énkép-máskép
Cél: önismeret fejlesztése énkép megerősítésével, visszajelzéssel
Leírás: A csoportvezető rövid bevezetőt tart az énkép, a másokban rólam kialakult kép és ez utóbbiról bennem kialakult (feltételezett) kép különbségeiről, tudatosításának jelentőségéről.
Minden csoporttag kitölt egy jelölőlapot háromszor (három különböző színnel) a következő kérdésekre válaszolva: Milyennek látom magamat?
       Milyennek lát a párom?
       Milyennek látom a páromat?
Ezt követően párban feldolgozzák az értékeléseket. Minden csoporttag kiszámítja az első két kérdésre adott saját válaszainak átlagát és a társának a harmadik kérdésre adott válaszait, majd összehasonlítja az eredményeket, közösen kielemzik a különbségeket, azok okait, felismeréseiket. 

Jelölőlap
Minden szópárnál karikázza be a megfelelő számot!

Aktív 1 2 3 4 5 6 7 passzív
Őszinte 1 2 3 4 5 6 7 őszintétlen
Szeretetre méltó 1 2 3 4 5 6 7 utálatos
Barátságos 1 2 3 4 5 6 7 barátságtalan
Jóindulatú 1 2 3 4 5 6 7 rosszindulatú
Tapasztalt 1 2 3 4 5 6 7 tapasztalatlan
Tájékozott 1 2 3 4 5 6 7 tájékozatlan
Udvarias 1 2 3 4 5 6 7 udvariatlan
Kedves 1 2 3 4 5 6 7 morózus
Magabiztos 1 2 3 4 5 6 7 bizonytalan
Bátor 1 2 3 4 5 6 7 gyáva
Érdekes 1 2 3 4 5 6 7 unalmas
Vonzó 1 2 3 4 5 6 7 taszító
Tisztességes1 2 3 4 5 6 7 tisztességtelen
Jelentős 1 2 3 4 5 6 7 jelentéktelen
Érzékeny 1 2 3 4 5 6 7 érzéketlen
Meleg 1 2 3 4 5 6 7 hideg
Tapintatos 1 2 3 4 5 6 7 tapintatlan
Összefogott 1 2 3 4 5 6 7 szétesett
Merész 1 2 3 4 5 6 7 félénk
Elfogadó 1 2 3 4 5 6 7 elutasító
Szorgalmas 1 2 3 4 5 6 7 lusta
Vidám 1 2 3 4 5 6 7 szomorú
Vonzó 1 2 3 4 5 6 7 semleges
Szabad 1 2 3 4 5 6 7 nem szabad
Elégedett 1 2 3 4 5 6 7 elégedetlen
Nyílt 1 2 3 4 5 6 7 zárt
Bizalomteli 1 2 3 4 5 6 7 gyanakvó
Nyugodt 1 2 3 4 5 6 7 szorongó
Lendületes 1 2 3 4 5 6 7 visszafogott
Biztonságot adó 1 2 3 4 5 6 7 biztonságot nem nyújtó
Erős 1 2 3 4 5 6 7 gyenge
Kifele forduló 1 2 3 4 5 6 7 befele forduló
Harcos 1 2 3 4 5 6 7 beletörődő
Barátságos 1 2 3 4 5 6 7 ellenséges
Oldott 1 2 3 4 5 6 7 feszült
Világos gondolkodású 1 2 3 4 5 6 7 zavaros gondolkodású
Önálló 1 2 3 4 5 6 7 önállótlan
Értékelőlap

Szópár	1. érték (így látom magamat)	2. érték (szerintem így lát ő engem)	3. érték (így lát ő engem)	
Aktív - passzív				
Őszinte - őszintétlen				
Szeretetre méltó - utálatos				
Jóindulatú -  rosszindulatú				
Tapasztalt -  tapasztalatlan				
Tájékozott -  tájékozatlan				
Udvarias - udvariatlan				
Kedves - morózus				
Magabiztos -  bizonytalan				
Bátor - gyáva				
Szórakoztató -unalmas				
Vonzó - taszító				
Tisztességes -tisztességtelen				
Jelentős - jelentéktelen				
Érzékeny - érzéketlen				
Meleg - hideg				
Tapintatos-tapintatlan				
Összefogott- szétesett				
Merész - félénk				
Elfogadó - elutasító				
Szorgalmas - lusta				
Vidám-szomorú				
Vonzó-semleges				
Szabad-nem szabad				
Elégedett-elégedetlen				
Nyílt-zárt				
Bizalomteli-gyanakvó				
Nyugodt-szorongó				
Lendületes-visszafogott				
Biztonságot adó-biztonságot nem nyújtó				
Erős-gyenge				
Kifele forduló-befele forduló				
Harcos-beletörődő				
Barátásgos-ellenséges				
Feszült-oldott				
Világos gondolkodású-zavaros gondolkodású				
Világos gondolkodású-zavaros gondolkodású				
Önálló - önállótlan				
	Tulajdonságaim
Cél: - minél sokoldalúbb elemzése az énképnek.
        - leglényegesebb tulajdonságok feltérképezése a társról
Leírás: Egy kiegészítendő listát kapnak a követező vagy ezekhez hasonló megkezdett mondatokkal: „Szeretem…”, „ Jó nekem, ha…”, „ Bosszant, ha…”, „Nagyon meg volnék elégedve…”, „Arra vágyom…”, „Nekem az a legfontosabb…”, „El sem tudom képzelni az életemet anélkül…”, „Meg fogom valósítani…”, „Azt akarom…”, „Jó lenne…”, „Örülnék…”, „Elhatároztam, hogy…”, „Megpróbálom…, „Legnagyobb igényem…”, „Szeretném, ha képes lennék…”, „Boldoggá tenne, ha…”, „Az életben a legfontosabbnak érzem…”, „Célul tűztem ki…”, „Nem szeretném, hogy…”, „Félek, hogy…”, „Küzdök az ellen…”, „Nagyon nem tetszene, ha…”, „Nem szeretek arra gondolni, hogy esetleg…”, „Semmiképp sem egyeznék bele…”, „Nagyon sajnálnám, ha…”, „Bánt, ha…” stb.
Ezek megírása után párban beszélgetnek.
A gyakorlat otthon is elvégezhető, a párban való megosztás viszont történjen a szervezett alkalmon, mivel egyébként elmaradhat, pedig nagyon fontos ezek megbeszélése.
Nagycsoportban nem szükséges megosztani, csak egy-két jelentősebb, megosztható felismerést.
	Elváráslista
Elváráslista készítés egyénileg a megadott mondatok kiegészítésével:
„Jó, ha egy párkapcsolatban…”
„Nem jó, ha egy párkapcsolatban…”
	Kommunikációfejlesztő játékok
	Tükrözés
Cél: a non-verbális kommunikáció jelentőségének tudatosítása, empátiás készség (a másik személy érzelmi állapotába való lelki behelyezkedés) fejlesztése. 
Célja lehet a párkapcsolati hatalmi erőviszonyok bemérése is, ha kielemezzük a következő kérdéseket: kinek mi volt könnyebb, a vezetés vagy a követés? Miért? Érvényes ez más helyzetekre is? Milyen helyzetekben érvényesül hasonlóan, milyen helyzetekben ellentétes módon? Ezek a helyzetek kiben milyen érzéseket váltanak ki? stb.
Leírás:
I. A párok egymással szemben állnak, az egyik fél különböző lelkiállapotokat vesz fel, társának pedig utánoznia kell őt, ugyanazokat a mozgásokat, testtartást, mimikát magára öltve. Megadott idő után párcsere. A gyakorlat alatt a játékosok nem beszélnek.
A gyakorlat folytatása lehet a következő módosítás: a párok felemelik a kezüket úgy, hogy szembekerülő mutatóujjaik közé egy-egy hurkapálcát fognak, azaz közösen tartják a két hurkapálcát (megoldható írószerrel is). Ismét a pár egyik tagja vezeti a kézmozgást, a másiknak követnie kell úgy, hogy ne essenek le a pálcák, majd szerepcsere.
A gyakorlat végén párban megbeszélik előbb az első helyzetet, aki utánozott, az számol be először átéléseiről, a mintanyújtó fél pedig elmondja, hogy mennyire volt hiteles a tükrözés, számára milyen élmény volt. Ugyanígy megosztják érzéseiket a második helyzettel kapcsolatban. (segédkérdések az önelemzéshez: Jó volt nekem látni a másik arcán az érzelmeimet? Miért? Zavart, ha mást tükrözött, mint amire én gondoltam? Miért? Előfordult-e már, hogy félreértettük egymás szóban nem kifejezett érzelmeit? Vajon mi lehet az oka?)

II. Az fent leírt gyakorlat játszható anélkül, hogy előre megjelöljük, hogy mikor ki vezet. Ekkor jobban érvényesülhet az, hogy ki a vezető, ki az alkalmazkodó.

III. Tükör-tánc
A párok egymással szemben állnak, az egyik oldalon állók egy nagyon rossz saját élményre gondolnak, a másik oldalon állók egy nagyon nagy örömre. Kapnak néhány perc időt a ráhangolódásra. A csoportvezető vidám hangulatú zenét tesz és felkéri azokat, akik pozitív élményre gondoltak, hogy miután felkészültek rá, mozgásban, táncban fejezzék ki állapotukat, a párjuk pedig, aki ugyan kellemetlen dologra gondolt, utánozza őket. Lehet több stílusú zenét lejátszani. Hagyjunk elég időt az elmélyülésre, de arra is figyeljünk, hogy ne nyúljon túl hosszúra, ne érezzék úgy, hogy az adott állapotra már nincs több eszközük kifejezni azt.
A játékot nagycsoportos élményelemzés követi.
Segédkérdések a táncolónak: Milyen volt egész testeddel kifejezni az érzelmet? Próbáltad-e még, vagy érezted-e azt, hogy érzelmed olyan intenzív, hogy az egész tested kívánja kifejezni? Mit jelentet számodra, milyen érzés volt, hogy a párod utánozott? Elég hiteles volt-e az utánzás?
Segédkérdések az utánzónak: Milyen volt utánozni? Mennyire volt kifejező a mozgás, mennyire értetted meg belőle az érzelmet? Mennyire tudtál ráhangolódni a párod érzelmére? Mennyire élt benned utánzás közben a rossz élmény, amire gondoltál, még hatással van-e rád?
!!! A játékot hangulatilag megfelelően elő kell készíteni, az alkalom hangulata is legyen feszültségmentes, a csoport legyen összeszokva annyira, hogy felszabadultan, az érzelmekre koncentrálva tudjanak mozogni. Fontos már a játék megkezdése előtt tudniuk, hogy nem kell leírniuk az eseményt, amire gondoltak.
	Ikerpárbeszéd
Cél: egymásra figyelés, összhangteremtés vizsgálata, gyakorlása
Leírás: A párok megfogják egymás kezét és ebben a játékban egynek számítanak, így beszélgetnek egy másik párral, akik hasonlóan egyek. A beszélgetés úgy folyik le, hogy az egyik szót a pár egyik tagja mondja, a másikat a másik, egészen addig, amíg a mondat be nem fejeződik. A választ hasonló módon adja a másik pár. A megbeszélés a feladat minden részletét tisztázhatja, nehéz vagy könnyű, kellemes vagy zavaró volt, sikerült-e az összhangot elérni vagy sem.
! Lehet témát javasolni, hogy ne forduljon az elő, hogy a mondanivaló hiánya miatt nem működik a kommunikáció.
	Rólad…
A csoporttagok közösen gyűjtsenek minél több kifejezési módot, elkezdett mondatot általában mások, de különösen a párjukkal kapcsolatos érzéseik megfogalmazására. Vázolják fel őket nagyban egy táblára vagy nagy papírra pozitív és negatív póluson, aszerint, hogy jót, dicséretet fejezhetek ki vele vagy egy zavaró viselkedésére vonatkoznak.
PL.
+								-

Veled szívesen… 						Neheztelek Rád , mert…
Rólad sokszor megfigyeltem… 				Rólad sokszor megfigyeltem
Azt méltányolom benned, hogy…				Zavar, ha…
Büszke vagyok Rád mert					Ideges vagyok, amikor…

A gyűjtés után mindenki válasszon ki tetszés szerint néhány megkezdett mondatot, pl. 1 negatívat és 2 pozitívat, amit alkalmazzon párjával szemben. 
!!! A játék előtt szükséges beszélni az én közlésről, de lehet felsorolás közben - után vitatkozni arról, hogy melyik kifejezésmód miért jó és miért nem. 
!!! A csoportvezető vigyázzon arra, hogy a párok egymásnak több pozitívumot fogalmazzanak meg, mint negatívumot (ezért a javasolt szám: 1-2) és előbb a negatívumokat, utána a pozitívumokat.
! Arra is fontos időt adni, hogy a kapott visszajelzéseket megbeszéljék, ugyanis a közlő én-üzenetét követően megértő hallgatóvá kell, hogy váljon, lehetőséget adva a másik félnek magyarázatra.
	Érzelmek a kalapban
Cél: érzelmek közlése, megbeszélése
Leírás: Egy kalapba annyi papírlapot dobunk, ahányan a csoportban vannak. Minden lapra ráírunk egy befejezetlen mondatot: pl. „Annak örülnék…”, „Attól tartok…, „Attól félek…”, „Az nyomaszt…”, „Azt szeretném…” stb. Ezután mindenki húz egy cédulát és befejezi a mondatot, amit kihúzott, lehetőleg a párkapcsolatra vonatkozó kiegészítéssel, de nem feltétlenül. 
Ha elég bizalmasak a csoporttagok egymáshoz, nagy körben, ha nem, párban hangzanak el a mondatok. Ez utóbbi inkább javallott, annál is inkább, hogy a mondatoknak megbeszélésre kell kerülniük
	Visszhangod vagyok
Cél: az empátia fejlesztése
Leírás: A párok egymással szemben ülnek, néhány percig egymásra összpontosítanak, arra gondolnak, milyen hangulatban lehet a társuk, milyen érzelmek uralják. A csoportvezető felszólítja a párokat, hogy fogalmazzák meg egymás érzéseit a következőképpen: az egyik fél a párja széke mögé áll, ráteszi a vállára a kezét és egyes szám első személyben, tk. helyette elmondja, mi van benne. Pl. Márton mögé áll Emese és beszámol : „Én, Márton ma nem vagyok a legjobb hangulatomban, egy kicsit haragszom a főnökömre…”. A másik fél hasonlóan cselekszik. Felhívjuk a széken ülők figyelmét, hogy arra összpontosítsanak, hogy milyen érzések járják át őket, kevésbé arra, hogy milyen mértékben találta el párja az állapotát.
Mindenki sorra bemutatja párja állapotát, amit megbeszélés követ nagykörben. Páronként beszéljük meg a bemutatás sorrendjében és előbb mindig a bemutatókat kérdezzük, utána a bemutatottakat.
Segédkérdések:
Milyen volt csendben pár percig kizárólag a másik személyre figyelni? Mennyire sikerült ezt megvalósítani? Nehéz/ könnyű volt megfogalmazni az érzéseit, Mi segítette, mi gátolta ebben?
Milyen volt az érzelmeit kívülről hallani? Mit érzett, ha nem találtak? Mit érzett, ha megegyeztek állapotával?  

	„Azt akarod mondani, hogy…”
Cél: - a szavak mögötti érzésekre, szükségletekre, célokra való rálátás készségének fejlesztése, ill. ezek megfogalmazásának fejlesztése.
          - a hallgatás és megértés gyakorlása
Leírás: Párban, egymással szembehelyezkedve beszélgetnek a csoporttagok. Az egyik személy feladata, hogy egyszerű kijelentéseket mondjon, akár igazakat, akár fiktíveket. Pl. „Közeledik a születésnapom.” A pár rákérdez a mögöttes tartalomra: „Azt akarod mondani, hogy örülsz, annak, hogy ünnepelhetsz?” A kijelentő válaszolhat igennel, és ha jó, ki is egészíti: „Igen, mert ilyenkor mindig összegyűl a család”, vagy válaszolhat nemmel és kiegészíti: „Nem, tulajdonképpen félek attól, hogy a készülődés miatt otthon ismét veszekedés lesz.”. 
Úgy is játszható, hogy, ha a kérdező nem fogalmazza meg az érzést, a kijelentő nem mondja el maga, hanem újabb megfogalmazást kér és 3 próbálkozást enged meg.
A beszélgetésben minden kijelentéssel való „játszadozás” után szerepcsere történik.
A feladat könnyítése, gördülékenysége érdekében a csoportvezető előre elkészíthet kijelentéseket. Ebben az esetben a kijelentőnek kell eldönteni, hogy milyen gondolatot szeretne közvetíteni mondatával. 
A feladatot nagycsoportos megbeszélés követi.
Segédkérdések: 
Mi segített abban, hogy ráláss a kijelentések mögötti mondanivalóra?
Milyen érzés, amikor azt tapasztalod, hogy a másik személy teljesen érti azt, amit mondani szeretnél? Melyik kellemetlenebb, ha rákérdez és nem talál azzal, amit gondolsz, de megmagyarázhatod, vagy ha úgy érzed nem ért meg és „elbeszéltek egymás mellett”?.

! Fontos a következtetés megfogalmazása: a félreértések gyakran konfliktusok forrásai. Kommunikáljunk tudatosan!
	Sziámi
A résztvevők párokat formálnak. Egy általuk választott ponton (testfelületen) a párok „összenőnek” (például egymás felé eső vállukat vagy karjukat összeszorítva mozognak). Az egyetlen szabály: az összeszorított testrészek nem válhatnak el a játék során – mintha ketten egy test lennének. A pároknak mindenféle jel, megbeszélés nélkül kell mozogniuk, megállniuk, kedvük szerint újra elindulhatnak, leülhetnek, lehajolhatnak stb. A játék végén kérhetjük a résztvevőket, hogy mutassák be párosuk legnagyobb attrakcióját.

	Csak rám figyelj!
Egy pár a csoportból beszélget egymással úgy, hogy a többiek is hallják. A hallgatóságnak az a törekvése, hogy a beszélők figyelmét elterelje, magára vonja. Tehát a középpontban levő két személy arra törekszik, hogy egymással megtartsa a kontaktust, a csoport többi tagja pedig ezt mindenáron meg akarja akadályozni. A csoportvezetők szabnak a játéknak egy időkeretet (pl. 3-5 perc egy párnak), ha ez idő alatt a beszélgetők valamelyike elneveti magát, vagy más jelét adja annak, hogy nem társára, hanem a kívülállók egyikére reagált, a csoport győzött, ellenkező esetben a pár nyerte meg a játékot. 
! Meg kell előre egyezni abban, hogy a beszélgetés akadályozásának milyen módja megengedett. A durvaság, csiklandozás kerülendő.
! A szituáció családi hármas-helyzetet idéz, amikor pl. a gyerek bele akar szólni a felnőttek dolgába, valamelyik szülőt maga felé szeretné fordítani, a beszélgetők viszont megpróbálnak egymás szavába kapaszkodni, maga a beszéd válik kapoccsá.
	Gesztusjáték
I. Ketten előadnak nonverbálisan (kizárólag a testnyelv, mimika segítségével) egy általuk kitalált vagy megadott jelenetet.
! A választott vagy leírt jelenet legyen elég érzelemdús ahhoz, hogy mozdulatokkal, arckifejezésekkel jól ki lehessen fejezni.
II. Halandzsa
A párok halandzsa nyelven, általuk kitalált alkalmi szavakkal beszélgetnek, de úgy tesznek, mintha értelmesen beszélnének, gesztusokkal, hanglejtéssel, hanghordozással kísérik mondanivalójukat. 

A helyzetkép után a nézők elmondják, hogy szerintük mi történt. Melyik gesztusból jutottak arra a következtetésre? Az előadók ezután beszámolnak arról, hogy ők mire gondoltak, illetve milyen érzés volt számukra beszéd nélkül vagy halandzsa nyelven kommunikálni?
	Irányítsunk szavak nélkül
Cél: A nem verbális kommunikáció jelentőségének tudatosítása, ezen eszközök használatának gyakorlása
Leírás: Minden csoporttag kézbe kap egy cédulát, amelyen egy utasítást talál. Feladata az, hogy beszéd nélkül irányítsa a társát, hogy az adott műveletet elvégezze. 
Pl. Adjon egy pohár vizet. Nyissa ki az ajtót. Húzza félre a függönyt. Közölje az időt. Mindenkivel fogjon kezet. Simogassa meg az arcát. 
	Mit mondok én most?
Cél: a nonverbális kommunikáció tudatosítása, fejlesztése.
Leírás: Nagy csoport előtt a pár egymásnak testbeszéddel fejez ki viszonyulásmódokat, érzelmeket.
Pl. Unlak, elegem van belőled! Nem azt, hanem amazt! Ezt a kicsikét kéred? Jaj, elfelejtettem! Jól van, ez az! Elég, hagyd abba! Örülök, hogy itt vagy. Fáj a fejem és álmos vagyok.
Néhány bemutatott gesztust követően nagycsoportban beszélgetésre kerül sor. (Itt ki lehet bontani annak jelentőségét, hogy a beszéd és a testnyelv összhangban kell, hogy legyen, a szavak nem elegek a hitelességhez.)
	Együttműködést fejlesztő játékok
	Kézgombolyag
Cél: együttműködés, alkalmazkodás gyakorlása
Leírás: Egy pár vagy minden pár a csoportból behunyt szemmel, kézen fogva áll. A csoportvezető szavakat mond, amelyeket a párok anélkül, hogy elengednék egymás kezét, „le kell mozogjanak”, meg kell jelenítsenek. Pl. gótika, fa, kapu, hegy, oszlop stb. 
Nagycsoportban beszélgetés, élménybeszámoló követi.
	Páros versmondás
Mulatságos játék: a szöveg és a gesztus szétválasztására épül. A párok egyik tagja verset mond, míg társa mögötte állva, a versmondó hóna alatt előre nyújtott kezeivel gesztikulál.
A szöveget és a gesztust szinkronba kel hozni, egymásra koncentrálást igényel a játék a párok tagjaitól. Lassú szövegmondás mellett könnyebb a mozgó játékos dolga – nagyobb az esélye annak, hogy összhangba kerülhet a beszéd és a mozgás.
! A csoportvezető készítsen elő érdekes, jól mutogatható szövegeket.
	Ez a kettőnk műve
Cél: - az együttműködő képesség, egymásra hangolódás, egymásra figyelés, non verbális kommunikáció fejlesztése, az együttműködés zavarainak feltárása, tudatosítása, megbeszélése
        - hatalmi erőviszonyok, egymás befolyásolási módjának tudatosítása
A párok egymással szemben foglalnak helyet. Feladatuk az, hogy képzeljenek el egy házat, fával és kutyával, de ezt egymás között ne beszéljék meg. Az elképzelésre a csoportvezető adhat több időt (2-3 perc),és halk zenével is elősegítheti a fantáziálást. Minden párnak kioszt egy-egy lapot és írószert. A pár ugyanazt az írószert megragadva, mindketten egyszerre rajzolják le a házat, fát és kutyát. Miután a kép elkészült, adjanak neki címet is. A rajzolás ideje alatt nem beszélhetnek egymással.
II: A játékosok nem kapnak témát a rajzhoz, csak az a feladatuk, hogy közös művet hozzanak létre.
III. A párok hunyják be a szemüket, miközben rajzolnak.
A közös rajzolásról párosával a nagy csoportban számolnak be. Az esztétikusság nem követelmény.
Segédkérdések: Hogyan sikerült az együttműködés? Ki volt a vezető? Hogyan tudtak megegyezni? Mennyire elégedettek a képpel? Mit kifogásolnak? A gyakorlat milyen élethelyzetekre emlékeztette őket?
	Együttes mesealkotás
A pár közös mesét ír.
I.	megalkotják a saját meséjüket.
Cél: a kapcsolat alakulásának, fázisainak tudatosítása, a meghatározó pozitív és negatív élmények, érzelmek szimbolikus kifejezése.

II.	egy kép értelmezéséből kiindulva írnak mesét (Pl. a képen ül egy nő, meg egy férfi egy padon a parkban, vagy egy nő ül az asztalnál, fogja a fejét, a férfi áll a nőnek háttal, karba tett kézzel) a képeket folyóiratokból lehet kivágni.
Cél: - a pár együttműködésének fejlesztése 
       - a mese segítségével saját elvárásaik, fantáziáik félelmeik, feszültségeik szimbolikus megfogalmazása
III.	egy elkezdett mese befejezése
A mese úgy kezdődjön, hogy a folytatásba lehessen párkapcsolatra vonatkozó elemeket beleszőni. Pl. Ha konfliktusmegoldásra szeretnénk használni, akkor a mese egy párkapcsolati konfliktushelyzet felvázolásával kezdődhet. Ha a közös jövő építését célja elősegíteni, lehet éppen a mese végén sokszor olvasható hetedhét országra szóló lakodalmat megjelölni a mese kezdetének. 

Egy mesejavaslat konfliktusmegoldásra:
Mese a sündisznókról 
Az erdőn késő ősszel, amikor már hideg szelek fújtak, a sündisznócsalád elhatározta, hogy téli vackába vonul. Mindegyik süni külön-külön beásta magát az avarba, ám még így is érte őket a hideg szél és a hófúvás. Fáztak. Másnap elhatározták, hogy egymást melegítve összebújnak egy vacokba. Jó szorosan egymás mellé bújtak, hogy ne dideregjenek. Nem is érezték a hideget, de tüskéikkel szúrták egymást. Ez a megoldás sem volt jó. A következő éjjel távolabbra húzódtak egymástól. A távolság nagy volt, átsüvített közöttük a szél. Bizony el kellett telnie néhány napnak, amíg kitapasztalták, hogyan kerüljenek elég közel ahhoz, hogy kellőképpen melegítsék, de ne sértsék egymást. (A. Schoppenhauer nyomán)

A mesét minden pár felolvassa a munka végén. A mesét nem kell feltétlenül elemezni a végén, a pár, ha szeretné, fogalmazhat meg következtetést. Az együttműködésről, kommunikációról a mesealkotás alatt mindenképp szükséges beszélgetni. 
Segédkérdések: Mi volt jó abban, hogy közösen írtatok mesét? Miben más ahhoz képest, ha egyedül vagy külön-külön írtátok volna? Könnyű volt-e vagy nehéz? Miért? Ki vezette inkább a mesealkotást? stb.
! A célt a csoportvezetőnek az elején nem szükséges elmondania, hogy a pár ne tudatosan odafigyelve hozza felszínre az említett dolgokat. 
	Szituációs játékok
Minden pár kap egy szituációt, amit saját elképzelésük szerint le kell, hogy játszanak, ki kell, hogy bontsanak.
A csoportvezető felkér egy párt az első szituációs játék eljátszására. Közli velük a szituációt és a szerepeket, majd kb. egy percet ad a felkészülésre. Miután lejátszották az első helyzetet, újabb egy perc gondolkodási idő után szerepet cserélnek és eljátsszák ugyanazt a játékot. Ezután újabb pár újabb játékot játszik az előbb leírtak szerint.
A szerepjáték után beszámolnak tapasztalataikról, milyen tapasztalatai voltak a szerepcserének. A többi csoporttag is elmondja benyomásait.
Példák helyzetekre:
1.	Szülő és gyermeke. A gyermek félbeszakítja a szülőt telefonálás közben.
2.	A hazajövő szülőnek a másik szülő beszámol arról, hogy egy nagy pofont adott a gyereknek, mert újabb magaviseleti figyelmeztetést hozott az iskolából.
3.	A családi pénztárt kezelő személy közli házastársával, hogy egy téli és egy nyári cipőt kellett vennie magának, ezért ebben a hónapban kevesebbet költhetnek evésre.
4.	Szülő és nagyobbik gyermeke. A szülő hazajövetelekor sírva találta a kisebbik gyereket, akit az idősebb megvert.

Ha a játék célja a lehetséges családi problémák, konfliktusok feltérképezése, illetve azokra a helyzetekre való képzeletbeli felkészülés, lehetséges problémamegoldási módok feltárása, alternatívák gyűjtése, a következő témakörökből kiindulva találhatnak ki a csoportvezetők konkrét helyzeteket:
Nők túlterheltsége és a vele járó konfliktusok
Életsszínvonal és a vele járó konfliktusok
Lakáshelyzet és a vele járó konfliktusok
Plusszmunkák szabadidőben és a vele járó konfliktusok
Szülők és fiatal házasok és a vele járó konfliktusok
Lődörgés szabadidőben és a vele járó konfliktusok
Titkolt szerelem és a vele járó konfliktusok
Beteg a családban és a vele járó konfliktusok
Alkoholizmus és a vele járó konfliktusok
	Ki bírja cérnával?
Cél: felhívja a figyelmet az együttműködés és rivalizáció motívumaira a párkapcsolatban
Leírás: A csoportvezetők hosszú cérnaszálakat készítenek elő, amelyek mindkét végére egy-egy hurkot kötnek úgy, hogy a játékosok a mutatóujjukat a hurokba tudják dugni. A pár egymással szemben ül egy asztalnál, ujjuk a hurokba akasztva, úgy, hogy a kezük kb. félarasznyival bennebb legyen az asztal széléhez képest (ez a cérna hosszúságától is függ). Céljuk az, hogy a másik kezét elhúzzák a cérna segítségével. Akinek sikerül saját ujját legalább az asztal széléig húznia anélkül, hogy a cérna elszakadt volna, győzött. Ha a cérna elszakad, mindketten veszítettek.
! Célszerű időkeretet szabni, pl. egy perc.
A játék után a pár kielemezheti, hogy melyikük hogyan játszott: van, akinek fontosabb a győzelem, mint az a kockázat, hogy elszakad a cérna, van, aki a cérna, és a teljes veszteség érdekében hajlandó engedni stb. Beszélgessenek arról, hogy ezek a probléma megoldási módok mennyiben érvényesek a valós helyzetekre. Mennyire jók ezek a stratégiák a kapcsolatban levők számára külön-külön és együtt.
	Vakvezetés
I. A pár egyik tagja behunyt szemmel jár, míg a másik játékos mögötte haladva, a „vak” vállára helyezett kezével irányítja a közös mozgást. Miután érezhető a partner mozgásán a lazulás-oldódás, páron belüli szerepcserével folytatódik a játék. A játék variációi bizonyos fokú nehezítést is jelentenek:
-	két kézzel a vállon irányít a látó
-	egy kézzel a vállon
-	egy ujjal, és a vak előtt járva irányít, vezet a látó
II. A párok tagjai a terem szemközti falai előtt helyezkednek el. Az egyik sorban állók behunyt szemmel, egyenletes tempóban indulnak a másik oldal felé. A többiek feladata: meg kell fogniuk társukat a fal előtt. A játék után elemezzük a történteket. ( A bizalom és a biztonság hiánya jól látható a behunyt szemmel járók mozgásán: a fal közelébe érve lelassul mozgásuk.) „Megbízok benned” – mondjuk időnként. Ki lehet próbálni! Szerepcserével folytatódik a játék
	Elképzelt jövő
Cél: - jövőkép tisztázása, közös jövőkép kialakításának elősegítése
 -  felelősségvállalás megerősítése
Leírás: Minden csoporttag időt kap arra, hogy leírja vagy elképzelje előbb magát, majd párkapcsolatát 5, 10 és 20 év múlva. A feladatot a következő utasításokkal, kérdésekkel lehet kiegészíteni: Írd le, hogyan fog kinézni egy átlagos hétfői napod, napotok 5-10-20 év múlva! Hova fogsz/ fogtok eljárni szórakozni? Mit gondolsz, miben leszel más, miben nem fogsz változni? Miben szeretnél/ nem szeretnél változni? Mit teszel ma azért, hogy úgy legyen? Mit kell később tenned azért, hogy úgy legyen?
Miután egyenként átgondolták, leírták jövőképüket, párjukal megosztják, megbeszélik, esetlegesen átalakítják.
Nagy körben közösen elfogadott jövőképüket mutatják be.
	A szexuális viselkedést érintő kérdések megvitatását szolgáló játék
	Expedíció a Tau Ceti III-ra
Tetszés szerint 4-6 tagú csoportokat alakítanak a résztvevők. Papír, íróeszköz van náluk.
A csoportvezető ismerteti az alaphelyzetet: a Nemzetközi Űrhajózási Társaság évekkel ezelőtt felfedezet, hogy a Cet csillagkép Tau csillagának harmadik bolygóján ugyanolyan életkörülmények vannak, mint a Földön, azzal a különbséggel, hogy nem alakultak ki magasabb rendű élőlények, így emberhez hasonló lény sem. Több tudományos kutatás után az Űrhajózási társaság úgy döntött, hogy önkéntesekkel expedíciót szervez a Tau Ceti III-ra, azzal a céllal, hogy megkezdje benépesíteni a bolygót földi emberekkel. A csoport valamennyi tagja jelentkezett telepesnek.
A Nemzetközi Űrhajózási Társaság szeretné, ha előzetesen megegyezés jönne létre az utazók között a majdani együttélés szabályairól, ezért a csoportot arra kérték fel, hogy a szexuális magatartással összefüggő szabályokról döntsön, amelyek az utazás alatt és a bolygón egyaránt érvényesek lesznek.
A csoportvezető szétosztja a javasolt szabályok listáját, amelyet a kiscsoportoknak át kell alakítani, úgy hogy bármely szabályt törölhetnek a listáról, bármely új szabályt felvehetnek a listára, bármelyik szabályt módosíthatják. Feladatuk tehát egy végleges szabálylista kiállítása konszenzus (teljes egyetértés) alapján. Tilos szavazni, véleményt másokra erőszakolni vagy meggyőződés nélkül elfogadni szabályt, addig kell vitatniuk, amíg mindenki hasonló belátásra jut Erre 30 perce van a csoportnak.
Amikor minden alcsoport meghozta a döntését, a teljes csoport összegyűl és az egyes csoportoknak 1-1 képviselője újabb közös szabálylistát kell, hogy létrehozzon szintén hasonló elvek alapján. A többiek a megfigyelők, nem szólhatnak bele, hiszen képviselve van a véleményük. Ennek a vitának az ideje is 30 perc.
A döntés után a teljes csoport megbeszéli a tanulságokat, elemzi a beszélgetéseket: Kinek hogy sikerült az adott meggyőződésre jutnia/juttatnia másokat?

	Javasolt szabályok listája
1.	Egy párnak csak akkor lehet gyereke, ha házasságot kötöttek, és megállapították, hogy bizonyos fizikai és lelki követelményeknek megfelelnek.
2.	A szexuális tevékenység bármely formája megengedett a felnőttek között, ha valamennyien hozzájárulnak.
3.	A házasság nem kötelező, de bármely két vagy több felnőtt kijelentheti, hogy együtt akarnak élni. 
4.	Az együtt élni vagy összeházasodni szándékozó személyek előzetesen kössenek szerződést vagyonukról és pénzügyeik intézéséről.
5.	Mind a férfiaknak, mind a nőknek hatékony születésszabályozási eljárásokat kell alkalmazniuk.
6.	Minden jóváhagyás nélküli terhességet meg kell szakítani.
7.	Minden 40 éven aluli nő terhességét meg kell tartani.
8.	Terhesség megszakításra csak a Tau Ceti III igazgatótanácsának engedélyével kerülhet sor.
9.	Ha egy újszülöttről kiderül, hogy képtelen lesz elérni a felnőttkori önellátás szintjét, akkor életének fájdalommentesen véget kell vetni.
10.	Nyilvánosság előtt ne történjék szexuális tevékenység, de privát körülmények között bármi megengedhető, amibe a résztvevők beleegyeznek.
11.	Senkit sem szabad hátrányos megkülönböztetésben részesíteni szexuális hajlamai és szokásai miatt.
12.	A homoszexuális kapcsolatokat büntetni kell.
13.	Mindenkinek részt kell vennie egyéni és csoportos oktatáson a szexuális gyakorlattal és ismeretekkel kapcsolatban.
14.	A népesedési szükségletek miatt kiválasztott pároknak különleges jutalmat kell felkínálni, ha gyermeket vállalnak.
15.	Minden telepesnek – szexuális magatartásától függetlenül – évente egyszer AIDS- szűrésen kell átesnie.
16.	A központi könyvtárban bárki rendelkezésére állnak szexuális témájú filmek, könyvek, folyóiratok. 
	A családi önismeretet szolgáló játékok
	Családi fényképek
Minden csoporttag hoz otthonról 3 családi fényképet, a három kedvencet és arról mesél a csoportnak, hogy miért szereti azokat, mit mesélnek a képek a családjáról. A képeket tegyük jól látható helyre vagy adjuk körbe.

	Jövőbeli családi fénykép
Az előző fényképnézegetés folytatásaként mindenki rajzolja le a képzeletbeli jövőbeli családjának a fényképét, majd hasonlítsák össze párban és elemezzék nagycsoportban. Nem a rajz esztétikuma fontos, hanem hogy hol helyezkednek el egymáshoz képest a figurák, mit tesznek, hol vannak, mikor készül a fénykép, mindez miért. Az elemzés is ezen szempontok alapján történik. 
	Családi szólás-mondások
A csoporttagok egyénileg olyan szólásokat, mondatokat gyűjtenek, amelyek gyakran elhangoznak családjukban. Külön cetlikre írva beteszik egy kalapba, majd felolvassák azokat és arról beszélgetnek, hogy mi lehet az üzenetük. Pl. „Mi, Szabók, sosem panaszkodunk.” - üzenete: Ne légy gyenge!, „Aki nem dolgozik, ne is egyék”, üzenet: Dolgoznod kell, cselekedned, ahhoz, hogy értékes, szerethető légy.
Beszélgetés követi nagycsoportban arról, hogy ezek bennünket hogyan befolyásolhatnak.
Kiemelhetjük azokat a szólásokat, amelyek pozitívan határozhatják meg az egyén életét és érdemes betenni a batyuba, azaz tovább vinni az új családba.

	„Ilyennek látnak, ilyen vagyok…” 
A résztvevők olyan tulajdonságokat keresnek, amiket a szüleik tulajdonítanak nekik, de tudják magukról, hogy nem jellemző. Pl. „Édesanyám gyámoltalannak lát, de nagyon is el tudom érni, amit szeretnék, csak, ha közelemben van, elbátortalanodom, mert úgy tűnik, hogy ő mindig mindent jobban meg tud csinálni és szégyellem, hogy nekem nem sikerül olyan tökéletesen.” Ezeket csak párban osztják meg és csak, ha szeretnék.
	Szimbólum
A csoporttagok olyan szimbólumot keresnek, ami jellemzi saját családjukat. Megosztják, megmagyarázzák tetszés szerint.
	Fa rajz
Cél: annak tudatosítása, hogy gyökereinkből, nagyszülők, szülők szokásaiból, természetéből továbbörökítünk sok mindent saját családunkba 
A csoporttagok egyénileg egy-egy olyan fát rajzolnak, amely a családjukat jelképezi: a gyökér a nagyszülőket, a törzs a szülőket, a korona magát a csoporttagot. Párban mesélnek a arról, hogy mi mit jelent számukra. 
A gyakorlat még teljesebb, ha a fa megfelelő részeihez olyan szólásokat, mondatokat írunk, amiket gyakran hallottunk nagyszüleinktől, szüleinktől.
Az elemzésnek igen fontos része, az, hogy az egyén mit szeretne továbbvinni és mit nem a jövendő családjába, mindabból, amit „örökölhet”.
Segédkérdések: mit gondolsz miért ilyen a gyökér? Mit mond ez számodra? Mi jut eszedbe először, amikor nagyszüleidre gondolsz? Mit szeretnél továbbörökíteni nagyszüleidtől? Mit a nagyszülőktől? Meséld el róluk egyik kedvenc élményedet! Miért volt fontos számodra ez az esemény?
! Nagycsoportos megosztásra a beszélgetésnek csak egy nagyon minimális része kerüljön, ugyanis sok mély és sérthető területe lehet ennek a témának. A fontos a visszajelzés, hogy mit jelentett a csoporttagok számára a gyakorlat.
	Elvarázsolt család
Arra kérjük a csoporttagokat, képzeljék el, hogy elvarázsolhatják a családjukat, mondjuk állatokká, aztán pedig rajzolják le egy A4-es lapra ezt az elvarázsolt családot. 
A rajzokat párban megbeszélik, fontos, hogy egymásnak megfogalmazzák a rajzzal kapcsolatos érzelmeket, a szimbólumok jelentését, a figyelő pár mindig mondja el benyomásit. Pl. A kutyának mintha le lenne hajtva a feje? Van ennek valami köze a valósághoz? 
	Záró gyakorlatok
	Befejező körök
Minden csoport végén lehetőséget kell adni arra, hogy a résztvevők kifejezzék a csoport folyamán kialakult érzéseiket, megfogalmazzák legfőbb következtetésüket, értékeljék az alkalmat. Igen fontos, hogy kifejezhessék esteleges nemtetszésüket, ilyenkor a csoportvezető nem magyarázkodik, esetleg alternatívát kér a csoporttagtól, mit gondol, hogyan lehetne jobban megoldani az adott helyzetet.
I. Hogy vagy most, az alkalom végén?
II. Mit viszel magaddal? Mit nyújtott az alkalom?
III. „Jó volt/nehéz volt/unalmas volt…számomra ez az alkalom, mert…”
IV. Körben megy egy képzeletbeli labda nagyságú agyagdarab, mindenki jelképesen belegyúrja érzelmeit. Pl. Ákos egy harangot gyúr, azt átadja Andreának, aki egy virágot formáz belőle, utána pedig gyöngyi egy házat alkot stb. 
	Az óra körbejár
Cél: csoportfolyamat lezárása
Leírás: A csoporttagok, mint általában, körben ülnek. A csoportvezető arra kéri őket, hogy gondoljanak a csoportra, a jelenlevőkre, a történésekre. Akár behunyhatják a szemüket és halk zene kíséretében gondolhatják át az alkalmakat, élményeket.
Valamelyik résztvevő feláll és az óra járásával megegyező irányban sorban odamegy mindenkihez, mindenkivel szemkontaktust vesz fel és mond neki egy tetszés szerinti mondatot, lehetőleg olyat, ami érzéseket fejez ki. Közben meg is érintheti az ülőt. Hívjuk fel a figyelmet, arra hogy a kommunikáció egyirányú: az ülő személy nem válaszolhat. Amikor befejezte, egy másik résztvevő következik, és így tovább, amíg mindenki sorra nem kerül.
	Közös mese
Cél: A munka szimbolikus összegzése
Ha alkottak a párok meséket, utána elkészíthető egy nagy közös csoportmese. 
	Kollázs
A kurzus vége fele alkalmazzuk, amikor a párok már sokat foglalkoztak párkapcsolatuk jellemzőivel. Minél több eszközt készítünk elő arra, hogy majd egy nagy plakátra elkészítsék a Mi párkapcsolatunk című kollázst. Az eszközök lehetnek: gyöngyök, kivágható folyóiratok, szalagok, színesek, falevelek, gombok, akár rossz zokni, bármi. Természetesen elengedhetetlenül fontos a ragasztó, filc, olló. A párok a hozott anyagokon kívül is bármit felhasználhatnak, amit a közelben találnak, ahhoz, hogy fantáziaszerűen, szimbolikusan egy alkotásba beledolgozhassák kapcsolatuk jellemzőit.
Miután a párok elkészültek, tetszés szerint bemutatják a csoporttársaiknak. Azok benyomásokat fogalmazhatnak meg. (ebben az esetben, mivel zárás előtt van és nincs már idő feldolgozni az esetleges sérüléseket, csak pozitív jelzéseket adhatnak) Pl. Látszik a kollázsotokon, hogy mennyire összhangban vagytok egymással, vagy: …hogy sok időt töltötök együtt.
A megosztást követően egy nagy közös kollázst készít a csoport a közös munkáról, a csoportról. Zárásként mindenki megfogalmazhatja ebből kiindulva a számára legfontosabbakat (röviden és tömören, meg lehet adni, hogy egy mondatban). Itt lezárulhat a feladat és a csoportmunka is akár, de még lehet egy következő lépés is: a csoporttagok tegyék el a kollázsból azt, ami számukra a legfontosabb-akár csak gondolatban, akár levágva, letépve azt a darabot a kollázsból, amit emlékként tárolnának.

	Búcsú kézszorítás
A csoport feláll körben és kézszorítással búcsúzik - egyszerre szorítja meg mindenki a mellette állók kezét, vagy a csoportvezetői elindítja és amikor visszakapja a szorítást, lezártnak jelenti ki a csoportot.
	Felhasznált irodalom
-	Rázsó Katalin, Nagy Lajos – Játsszunk együtt, 111 közösségi játék, Szalay könyvek
-	Rudas János – Delfi örökösei, Gondolat Kiadó, Budapest, 1990
-	Bagdy Emőke – Telkes József – Személyiségfejlesztő módszerek az iskolában, Nemzeti Tankönyvkiadó
-	Tanácsadás és pályairányítás – T3 Kiadó, Sepsiszentgyőrgy, 2001
-	Benedek László – Játék és pszichoterápia, Animula Kiadó, Budapest, 1992
-	Gabnai Katalin – Drámajátékok, Helikon Kiadó, 1999