Subject: [Liturgia] ordinárium + az egyház elöírásai

From: Robert Kovács <[email-masked]>
Date: Mon, 1 Mar 2004 12:32:49 +0100

Kedves Rihmer Zoltán,

akkor tessék elkönyvelni, hogy szinte egész nyugat-európában nem éneklik a
Gloriát, a Sanctust és az Agnus Deit úgy, ahogyan Rómában "elöírták". Ha a
német nyelvü Gotteslobra hivatkozom (kb. 70 millió katolikust érint), szinte
kizárólag azokat a Gloriákat éneklik, amelyek "rövidítebb formában"
tartalmazzák  a Gloria szövegét. Csak, hogy jobban érzékeltessem: 30
másodpercig tartanak ezek a Gloriák. A Schubert-miséröl (GL 802) nem is
beszélek, az szinte profán szövegü...

Gitár:
A legjobban a "zajos és hiú" tetszett. Ugye, nem veszi ezt senki sem
komolyan? Ez is jel arra, mennyire hozzá nem értök, akik ilyen
rendelkezéseket hoznak, és mégannyira megérett a változásra az "irányvonal".
Már elnézést, de az USA-ban nem probléma a zongora használata, meg a többi
hiú hangszeré. Azok biztos az ördöggel cimborálnak és tönkre akarják tenni a
liturgiát!
Vagy akkor hagyjuk ki a Haydn: Paukenmesse-böl az üstdobot? Az is dob, és
zajos hangszer! Vagy mi van a 32`-es Bombarde-dal? Az egyház önmagával van
ellentmondásban! Hirdeti, hogy "dicsöitsétek öt dobokkal, harsonákkal" meg
mindenféle húros és ütös hangszerekkel, máskor meg azt mondja, hogy ne
játsszatok ezeken a hangszereken!
Ez a felfogás mind szakadáshoz és további elidegenedéshez vezet!
Annyira sopánkodunk, hogy kilépnek az emberek az egyházból. Hát például
ezért!
A mai kor embere sokszor jóval müveltebb, mint amit a prédikációban hall.
Azért n e m fog egy normális ember beülni a misére, hogy eleget tegyen az
egyház által elöírt kötelezettségének. S mégcsak büntudata sem kell hogy
legyen. Söt, lehet, hogy többet ér, ha helyette elmegy kirándulni. Sokszor
egy mozifilm is közelebb áll az istentisztelethez, mint maga a szentmise. És
végülis erröl szól az életünk, hogy Istent és magunkat egyre jobban
megismerjük, és, hogy boldogok legyünk.

Ezekkel az elöírásokkal nekem az a másik fö problémám, hogy éppen azok, akik
ezeket leírták, az elsök, akik nem tartják be. Az olaszok egyébként is
híresek a nagy szabály-tisztelö életmódjukról. Pont mi magyarok akarunk
annyira mindennek megfelelni? Még a szemét-szétválogatásig sem jutottunk el!

Inkább azon gondolkozhatnánk már el, kezdve a legfelsöbb szinteken
(jogforrási hierarchia címszó alatt), hogy milyen felkéréseket adjunk a
zeneszerzöinknek, akik enyhén szólva nem a tehetségükböl és tudásukból élnek
meg, hanem kényszervállalkozók.
Tessék kiírni pályázatokat, ahol meg van adva, hogy a zeneszerzö írjon egy
adott müvet, egy adott alkalomra, különös tekintettel olyan hangszerekre,
amelyek az általános megítélés és gyakorlat szerint csak a profán zenéhez
illenek, és a nép is résztvevöje lehet, esetleg az általános repertoárra
lehet vinni.
Kodályék, Wernerék is így írták meg a müveiket annak idején.

Kedves Decsi Bálint!
Örömmel olvastam reakcióját.
Mi magyarok nyugaton a ritmusérzékünkröl és muzikalitásunkról vagyunk
híresek. (Persze még mindig a gulyás és a paprika a favorit! :)) )
Ennek ellenére a templomokban valóban ennek ellenkezöjéröl gyözödhetünk meg,
ahogy Ön is írta. Rétestészta-nyújtás stb. Hogy miért van ez így? Erre
nagyon egyszerü a válasz: mert ez mindenhol így van, ahol nem tanítják meg,
hogy hogyan kell népéneket orgonálni!
Van egy alapvetö tévhit Magyarországon (nemcsak nálunk, hanem a
szomszédainknál is, kivéve Ausztriát): hogy az orgonista "kíséri" a népet.
Mint valami gyászmenetet. Az orgonista VEZETI a népet! Ö a KARMESTER! Ha ez
fordítva van, akkor a farok csóválja a kutyát.
Az énekeink nagy része olyan, mint anyanyelvünk ritmusa: egyenletes. Igazán
nincsenek benne hangsúlyok, ami az olaszban pl. annyira fontos. Ezen azonban
nem lehet változtatni, azonban muszáj volna olyan irányba elindulni az
oktatásban, ami az énekek értelmesebb interpretációja felé vezet.
A Szent vagy, Uram! kíséretes könyv már 30 éve elavult. Nem az énekek, hanem
a kíséretek. Sajnos nem volt rá elismert szakember, aki mert és akart volna
rajta változtatni.
Egyébként nagyszerüen lehet új egyházi énekeket is orgonán játszani. Na, ja.
Nem úgy szól, mint a hagyományos énekek, de nagyon jól müködik!
Az ének-szövegeket pedig valóban át kellene írni a mai ember nyelvére. Nem
tudom, hogy van-e már ilyen szándék?

Elnézést a hosszú levélért!

Boldog Nagyböjtöt kívánva,
Kovács Ròbert