Subject: [Liturgia] Misekönyv 2002 bemutatása

From: MALEZI <[email-masked]>
Date: Thu, 04 Apr 2002 18:37:05 +0200

Kedves Kollégák!

Az alábbiakban küldöm az Istentiszteleti és Szentségi Fegyelmi Kongregáció titkárának beszédét az új misekönyv bemutatásakor. Az udvariassági és általános bekezdéseket elhagytam.

Allelujás húsvétnyolcadi üdvözlettel:

Füzes Ádám

--------------------------------------------------------------------------------

Az új Római Misekönyv bemutatása

Francesco Pio Tamburino érsek felszólalása

2002. március 18.

[Részletek a Misekönyv bemutatásáról]

[A szögletes zárójelben a kihagyott bekezdése tartalma található a fordítótól.]

[Bevezető és általános megjegyzések. .]

Az 1975-ben, VI. Pál pápa által kiadott második mintakiadás advent hétköznapjaira hetenként ismétlődő könyörgéseket közölt. A jelen kiadás teljes formulákat ad közre minden egyes napra.

A Szentszék sok népnyelvű misekönyvben engedélyezte az Apostoli hitvallás bevezetését a Nícea-Konstantinápolyi mellett. Ez a fakultatív választási lehetőség a misekönyvbe egy tiszteletreméltó keleti hitvallást illesztett be, mely a III. században érkezett Rómába (DS, 10skk). Ezt a hitvallást oly kitűnő egyházatyák magyarázták, mint Szent Ambrus, Szent Ágoston, Rufinus és más püspökök Ibériából, Gallia déli részéről, Németföldről, Hiberniáról és Dáciából. A Sacramentarium Gelasianumban kérdező formában találjuk meg a keresztségnél, a VI. századi Róma liturgikus gyakorlatát idézive, mely egészen a Hyppolitusnak tulajdonított Traditio apostolicara nyúlik vissza. A pontosság kedvéért azt is meg kell jegyezni, hogy ezt az Apostoli hitvallást használják a protestáns közösségek, mint az evangélikusok, reformátusok, anglikánok, presbiteriánusok, valdensek, stb., istentiszteleteiken a XVI. századtól, gyakran a Nícea-Konstantináolyival váltakozva,. Túl az ökumenikus szemponton, amely itt tulajdonképpen csak másodlagos, a legfontosabb egy olyan tiszta római hagyomány újjáélesztése, mely egészen a Catechismus Romanumig (1564) és az 1568-ban kiadott Breviarium Romanumig nyúlik vissza: "ad tollendam orandi varietatem: proinde etiam forma symboli toti Ecclesiae Latinae iniuncta est" (DS, 30).

A húsvéti idő hétköznapjainak könyörgései ciklikusan ismétlődtek, most minden napnak saját könyörgése lett, melyek ősi szakramentáriumokból származnak, igényes teológiát és irodalmi stílust képviselve.

Helyenként kisebb változtatásokra került sor, melyek mindazonáltal fontos alapelvek alkalmazásai. Például régóta igényként merült fel, hogy az eukarisztikus imádságokban a szöveg tördelése és szerkesztése igazodjék a Prex irodalmi műfajához és ahhoz a teológiához, amelyet Kelet és Nyugat ősi egyházaival semper et ubique vallunk: az eukarisztikus imádság sem nem a "vere sanctus"-szal, sem a "Te igitur"-ral kezdődik, hanem a prefáció dialógusával. Egyébiránt már a zsinat utáni misekönyv is azt kérte, hogy a hívek álljanak a felajánlási könyörgéstől kezdve. Ezen elvek alapján az Első eukarisztikus imádság, vagyis a Római kánon is a pap és a nép párbeszédével kezdődik, amelyet a Sanctus-szal végződő prefáció követi, ehhez kapcsolódik majd a Te igitur (melyben pontosan az igitur határozószó hordoz világos utalást arra, ami szerkezetileg megelőzte).

Az új "kiadás" másik jellegzetes mozzanata az orationes super populum ("zárókönyörgések a népért") helyreállítása az egész nagyböjti idő folyamára. Ezek a könyörgések gazdagítják a nép elbocsátása előtti szokásos áldásformulát. Ebben az esetben az új Misekönyv traditio iránti érzékét figyelhetjük meg, nem utasítva el semelyik megelőző hitelesen római liturgikus formát. Az orationes super populum nagy része az 1962-es misekönyvből való, a többi pedig ősi szakramentáriumok kiemelkedő formuláiból származik.

[Az 1970-es misekönyvet megerősítve a mise alapformája nem a magánmise, hanem a néppel végzett mise.]

A harmadik mintakiadás a Caeremoniale episcoporum (1984) fényében ezen túlmenően megállapítja, hogy alapvetően a püspök celebrálta eukarisztia a példa (IGMR 112).

Megjegyzem, hogy a misét "cui unus tantum minister assistit" (melyen csak egy ministráns szolgál, IGMR 252-257) ez a misekönyv egységesíti a többi miseformával, ugyanis eddig valamiféle érthetetlen következetlenséggel előírtak néhányat a tridenti mise szertartásai közül, mint pédául, hogy az oltár jobb oldaláról a balra vigyék a misekönyvet.

A harmadik mintakiadás rendkívüli gazdagságát jelzi a bekerült igen sok gregorián kottás szöveg. Ezek most nem a függelékben, hanem a miserend vagy a propriumok liturgikus történéseinek menetében foglalnak helyet. A misekönyv latin szövegeire vonatkozóan először jelenik meg az Általános rendelkezések 41. pontjában a Sacrosanctum Concilium zsinati konstitúcióra való utalás, mely megállapítja: "Első helyet foglalja el a többi között a gregorián ének, mint a római liturgia sajátja". Nem zár ki más zenei formákat sem, amennyiben megfelelnek a liturgikus mozzanat lelkének, valamint elősegítik a hívek részvételét. A misekönyv kétség kívül előnyben részesíti az énekes részvételt, bíztat rá, de ugyanakkor két helyen is kiemeli a csendes pillanatokat (IGMR 45 és 56), azzal, hogy ezek segítsék és adjanak a liturgiának erősen imádságos és kontemplatív jelleget.

[Ez a kiadás emberi mű, így gyarló, de jó eszköz lehet.]

A misekönyvnek ez a kiadása is megvalósítja a szintézist a lex orandi (az imádság szabálya) és a lex vivendi (a hit szabálya) között. Ez a liturgikus könyv eszköz a pásztorok és a hívek kezében. Római vízvezetékhez lehetne hasonlítani: vizsgálhatjuk a vezetékrendszer hosszát, útját hegyek és völgyek között, de a fontos mégis az, hogy bőségben érkezzék rajta a víz. Ma örvendezhetünk, mert a most harmadik kiadással szabályozott Missale Romanum Isten sivatagban vándorló népének szomját csillapíthatja, és képes lesz arra, hogy a szent lakomára összegyűlt hívek megtapasztalják: a Feltámadott közöttük van és továbbra is "minden kegyelem és égi áldás teljességét" kínálja (Római kánon).

Fordította: Füzes Ádám (MALEZI)

Forrás: http://www.vatican.va/roman_curia/congregations/ccdds/documents/rc_con_ccdds_doc_20020327_archbishop-tamburrino_it.html