Subject: [Liturgia] Urunk megkeresztelkedese

From: Rosner Zsolt <[email-masked]>
Date: Sat, 11 Jan 2003 22:47:33 +0100 (CET)

Kedves Listatagok!

Füzes Adam altal felvetett temaba csak "pici" elmenyt-tapasztalatot 
szeretnek megosztani.

Jelenleg egy nemetorszagi plebanian vagyok. A mult vasarnap a filiak 
voltak az enyemek, es a sekrestyesek megszenteltettek velem a vizet, 
amit en a mise elejen bevezetes gyanant el is vegeztem meghintessel 
együtt; igaz, utana a Kyrie-vel folytattam, de ez talan nem nagy baj.

Most a plebanosom kerte, hogy csinaljak vizszentelest (ismet). Amikor 
mondtam, hogy mar megvolt - kisse elbizonytalanodott - aztan azt 
mondta, nem baj; a vizkeresztkori vizet ugyis itt mar "Haromkiralyok 
vizenek" nevezik, es azt a hivek hazaviszik (elvileg), most azonban 
kimondottan a keresztsegi fogadalom megujitasanak gondolataval ujra 
legyen vizszenteles-hintes.

Csak erdekesessegkent irtam, hogy a kerdes itt is felmerült, amit mi - 
egyszerüen - egy masfajta ertelmezessel oldottunk meg.

A ket ünnep viszonyanak ertelmezeseböl adodhat az elmeleti (a 
mienknel talan helyesebb) valasz: vajon a Vizkereszt gazdag 
tartalmanak kifejtese-e vagy annak betetözesekent vagy egyszerüen 
arrol levalasztott egymas mellett tovabbelö ket ünnepkent jobb felfogni 
e ket ünnepünket. Ennek eldöntesehez nem ertek, de örömmel 
hallanek erröl "tapasztaltabbaktol" velemenyt.

Üdvözlettel:
Rosner Zsolt

---

From: Földváry Miklós <[email-masked]>
Date: Sun, 12 Jan 2003 23:03:45 +0100

A teljesség igénye nélkül és friss tájékozódás híján, csak fölvetésképpen
írom a vízkereszttel és a mai ünneppel kapcsolatban Rosner Zsolt levelére
válaszolva:

A vízkereszt eredetileg Krisztus születésének is ünnepe volt, a karácsonynak
megfelelő napfordulós ünnep, úgy tudom, az örmény egyházban ma is ekkortájt
ünneplik a megtestesülést. A "három csoda" ünnepe még a karácsony
önállósodása után is gazdagabb tartalmúnak bizonyult annál, hogy egyetlen
nap liturgikus propriumával kifejthető legyen: ezért amíg vízkeresztnek volt
nyolcada, annak minden napja más és más mozzanatra utaló
zsolozsma-szövegeket kapott; ebben, azt hiszem, csak pünkösd (ma már szintén
nem létező) nyolcadával volt rokon, hiszen a nyolcad valójában az ünnep
kiterjesztése, egy olyan jelenség, amelyik az ünnepelni vágyó ember
befogadóképességének hiányosságával számol, s lehetőséget ad az újraélésre,
a lassú átmenetre. E "tematikus nyolcadok" viszont kifejtik és több
szempontból világítják meg az alkalmat a liturgia nyelvén is. A mai
kalendárium Keresztelkedés-ünnepe tehát a vízkereszt nyolcada alatti
vasárnappal vagy (ha vízkeresztet vasárnap tartjuk) magával a nyolcadnappal
esik egybe: azzal a ponttal, amelyen az ősi (gregorián - posztkaroling -
"tridenti") rend szerint még egyszer, utoljára, de legerősebben fénylik föl
az ünnep. A két alkalom összekapcsolásában így a közelmúltban e listán sokat
vitatott "régi" és "új" rítus szemléleti harmóniája is kifejeződhet. A
vízkereszt és a pünkösd közös vonása az is, hogy mindkettő valamiféle
kinyilvánulás-ünnep: a pogányok meghívása illetve a küldetés a pogányok felé
pl. ezt a közösséget erősíti meg. A nyolcad, vagy újabban a
Keresztelkedésig-Szentháromságig tartó időszak átvezetés az évközi idő
vízkereszt és pünkösd utáni szakaszaiba, amelyek hasonló jellegük ellenére
bizonyos pontjaikon szintén e kétféle kinyilvánulás liturgikus kifejtéseinek
mutatkoznak.

Földváry Miklós István