Subject: [Liturgia] (no subject)

From: Kridlo Péter <[email-masked]>
Date: Fri, 10 Jan 2003 13:36:19 +0100 (CET)

Tisztelt listatagok!

A tegnapiakhoz szeretném még hozzáfűzni gondolataimat. Nagyon 
szépen köszönöm Dávid (SJ) testvér gondolatait és kutatási 
eredményeit. Én sajnos nem rendelkezem ilyen ismeretekkel, habár én 
is művelem a teológiát, azon belül pedig a liturgia teológiáját. Nagyon 
szeretem a liturgiát. Ezért is van bennem szomorúság mikor "szidják" a 
különböző rítusokat. Hála Istennek nekem soha nem volt gondom a 
más rítusu liturgia. A sokféle rítusokról egy kicsit furcsa kép jut az 
eszembe. Gyakran használatos az Ószövetségben. A vőlegény szereti 
a menyasszonyát. Ha igazi a szerelem (vagyis azért szereti mert Isten 
neki ajándékozta, Istenben szereti) akkor boldogok mert 
megvalósíthatják Isten akaratát. Ha viszont állandó kifogások vannak 
(most ilyen a hajad színe, most kövér vagy, most lefogytál ) az nem 
szeretet, hanem egoizmus. Valahogy így érzem én  a  liturgiával 
kapcsolatban is. A liturgia az imádság csúcsa, találkozás Isten és 
ember között, Isten dicsőítése és ember megszentelése. Ha a liturgiát 
azért szeretem mert Isten ezt nekünk adta, hogy legtökéletesebben 
így találkozzunk vele itt a földön, akkor soha nem fog nekem akadályt 
jelenteni a külsőség (most háttal, most szembe, most latinul, most 
magyarul,oroszul stb.) Nem voltam még sajnos trienti misén, de már 
voltam római misén (természetesen szembe), olyanon ahol háttal 
miséztek(bencések), voltam görög kat. liturgián, Budapesten ortodox 
liturgián és sehol nem jelentett gondot a külsőség és a különbözőség. 
Épp ellenkezőleg, azért adtam hálát az Istennek, hogy mily csodálatos 
dolog az, hogy az ember ennyi féle módon tud Isten elé lépni, ennyi 
féle módon tud bekapcsolódni a mennyei liturgiába. Nagy kegyelemnek 
érzem ezt. Ez mutatja az Egyház sokszínűségét. Az Egyház soha nem 
mondta azt, hogy "ez és csakis ez", úgy tanultuk, hogy a katolikus 
kötőszó nem a "csak", hanem az "is". Nem jelentette ki, hogy ez vagy 
az a rítus üdvözítő az meg nem, ugyan úgy ahogy nem 
mondhatjuk,hogy most állva, vagy ülve vagy térdelve jobb imádkozni. 
Minden az áhitaton és önmagunk odaadásán múlik. 

Amiket leírtam nem "szentírás", ezek saját véleményeim, ha valakinak 
más a véleménye kérem írja meg, hisz ahogy Dávid testvér is írta, a 
különböző vélemények csiszolnak minket.

Szeretettel: 
Péter

---

From: "Karsai K�roly �s Gy�ngyi" <[email-masked]>
Date: Sat, 11 Jan 2003 14:18:43 +0100

Kedves Testvérek!
Azzal a kéréssel fordulok hozzátok, hogy ha valamelyiketeknek
megvan az idei ökumenikus imahét anyaga, azt hálával
fogadnám, ha e-mailben megkaphatnám!
Elõre is köszönöm!
Szeretettel, Karsai Károly akolitus