Subject: [Liturgia] Re: kérés

From: Zoltán Tamás <[email-masked]>
Date: Mon, 6 Oct 2003 10:18:08 +0200

Kedves Péter és MInd,

a Római Misekönyv (RM) általános rendelkezéseiben világosan írva van, hogyan vegyünk részt a liturgián.
Mikor álljunk, üljünk, térdeljünk. Mikor tartsuk meg a csendet, mikor válaszoljunk, énekeljünk.
Amikor ministráns koromban elolvastam ezeket, érthetővé vált, miért állnak fel akkor a szentmisén  a németek (a nagymisére sok külföldi járt hozzánk), majd zavartan ülnek le, mikor mi, otthoniak nyugodtan ülünk.
A plébánosom, kanonok úr megmagyarázta, hogy a püspöki kar határozta meg a részvétel mikéntjét. 
Ez áll a Hozsanna imakönyvben is (ez a leginkább hozzáférhető).

Egyik helyen, ahol szolgálok (felvidéki kisváros) hasonló a helyzet a csonka-országéhoz, a collecta végéig állunk.
Itt sem egyértelmű, mert néhány éve volt egy szlovák atya, aki arra szoktatta a "nagytemplomi" hívőket, hogy az átváltoztatáskor álljanak.
Így aztán kialakult az, hogy a magyarok mindig letérdeltek (nek), a szlovákok pedig vagy igen, vagy nem. Ugyanazon  a misén, legalábbis még egy ideig.
Arról ne is beszéljek, mikor egy harcos szlovák a magyar misére téved, csakazértis állva marad (hitünk szent titka :) :(  .)
A templomunkban az elöljáró most vezeti be, hogy a RM szerint üljünk-álljunk. Fenntartásaim vannak, vajon  a nagytemplomban is így lesz-e, a hívek megzavarodnak-e...
nem beszélve a szomszéd falvakról.

Pasaréti ferenceseknél is állunk a collectáig, ám itt a betérő vendég eshet zavarba, mikor lehuppan a Confiteor után, a többiek nem. A vendégnek nyilván figyelmeznie kell az otthoniakra, ám mégiscsak minden templomban otthon kell, hogy legyünk.

Nem vagyok a törvényekkel aggályosan bánó ember (bizony nem veszem fel a kazulát a 35 fokos hőségben, mert rosszul leszek - máskor, hűvösebb időben ez nem okoz gondot), de bizony igencsak rendet kellene vágni, s leginkább a RM szellemében, békességben. 
Nem megalkuvóan, hanem mindenkinek békességesen. Ez is az együvétartozás nagy jele.
Szerzetes vagyok, s bármerre jártam, nem kellett külön megtanulnom az alapokat, az ugyanaz volt, legfeljebb a portugált kevésbe értettem, mint a magyart (igaz, hogy a kedvemért többet imádkoztak latinul :))

Nagyon örülök a liturgikus intézetnek, a levelezőlistának. Ha ebben a liturgikus kérdésben is előre haladhatnánk, jó lenne.
Azt meg sem merem említeni ismét, hogy ünnepeink kerüljenek már végre vissza a helyükre, Vízkereszt, Áldozócsütörtök, Úrnapja.
Nehezebb lesz az okos visszaszoktatás, mint a kényszerű leszoktatás. Végetért a bolsevizmus (remélem...), mehetünk már hétköznap is misére.
Nyilván nem kell kötelező ünneppé emelni, de ezeknek ott van a helye (40. nap, a csütörtök szimbóluma).
Mit gondoltok?

Valete,
Zoltán