Subject: [Liturgia] Tridenti mise - reflexiók

From: "[email-masked]" <[email-masked]>
Date: Sat, 17 Aug 2002 11:22:30 +0200

Kedves Mindnyájan!

Mivel el&#337;ször szólalok meg ezen a fórumon szeretnék bemutatkozni: 
Fehérváry Jákó testvér vagyok, pannonhalmi bencés szerzetes. Fodor 
Kálmánnak "A tridenti mise 1-2" cím&#369; hozzászólására szeretnék 
reflektálni.

1.) A "Fraternité Saint Pie X" (X. Szent Piusz testvériség), nincsen 
teljes közösségben a Római Katolikus Egyházzal. 1988 június 30-án, 
amikor a testvériség alapítója, Marcel Lefebvre pápai megbízás nélkül 
szentelt fel 3 püspököt a társaság számára, a CIC 1382. paragrafusa 
alapján mind &#337;, mind a három püspök "a Szentszéknek fenntartott 
önmagától beálló kiközösítés" alá esett esett. Azoknak a papoknak pedig 
akiket Mgr. Lefebvre még azel&#337;tt, de már "suspensus a divinis" szentelt 
fel, érvényes ugyan szentelésük, de szolgálatukat nem megengedetten 
gyakorolják. Miért tartom fontosnak ezt leírni?

Mert: - a liturgia, különös tekintettel a szentmisére, azt hiszem, nem 
csupán egyéni lelki igényeink és liturgikus vonzódásaink kielégítésére 
szolgál, hanem az a hely, ahol az Egyház Krisztusban való egysége 
megvalósul, kinyilvánul és megünnepeltetik.  Fájdalomként éljük át pl. 
hogy ortodox és protestáns testvéreinkkel nem gyakorolhatjuk az 
interkommúniót, ugyanakkor ez a fentiek miatt ez nem is lehetséges a 
teljes egység megvalósulásáig.   S ezért sem lehetséges az, hogy 
templomról templomra járjunk, csak azért mert ez egyik egyház 
istentiszteletében ez tetszik, a másikéban meg az. (S igazából ezért 
lenne az a legszerencsésebb, ha mindenki a helyi egyházközségében venne 
részt - esetleges fenntartásai ellenére a vasárnapi szentmisén...)
Ezért nem tartom szerencsésnek, hogy egy skizmatikus egyházi közösség 
eukarisztikus gyakorlatát kínálja alternatívaként Fodor Kálmán azoknak 
a katolikusoknak, akik a liturgikus reform el&#337;tti istentisztelet után 
vágyódnak; könnyen lehet, hogy mindezt teljesen gyanútlanul teszi, s 
nincsen tudatában a fennálló szakadásnak.

2.) Azoknak a Franciaországban él&#337; konzervatív testvéreknek, akiknek 
pedig igénye a tridenti liturgián való részvétel, számos lehet&#337;sége van 
erre - a Római Katolikus Egyház közösségén belül! Ezek között "csak" 
azokat a bencés monostorokat szeretném megemlíteni, amelyek 
teljes "integritásában" élik és imádkozzák a zsinat el&#337;tti liturgiát, 
egyházi jóváhagyással: Fontgombault, Randol, Triors, Le Barroux, 
Flavigny (az utóbbi kett&#337;nek több, az egyház közösségén kívül töltött 
esztendejébe került, míg a saját "katolicitásáért" megküzdött). Ezen 
túl, jó tudni még a solesmes-i bencés kongregáció két másik nagy 
monostoráról - Solesmes és Saint-Wandrille -, ahol az eukarisztiát a 
megújított misekönyv szerint ünneplik, minden nap latinul és gregorián 
énekekkel, illetve a zsolozsmát - a prima-t elhagyva - régi monasztikus 
zsoltárelosztás alapján végzik, szintén latinul. Ez utóbbi két apátság 
gyakorlata - amelynek kialakulásáig ezek a kolostorok is nagyon 
sokat "gyötr&#337;dtek" -  jó példa lehet a liturgikus reform "középutas" és 
egyben "egyházias" megvalósulására. Ebben azok is otthon érezhetik 
magukat, akik szeretik a liturgiában a latin nyelvet, az 
ünnepélyességet, a gregorián éneket, s a zsinat el&#337;tti liturgiának 
azokat az értékeit, amelyeket adott esetben plébániai közösségük 
liturgiájában nem tapasztalhatnak meg.

3.) Kicsit személyesebbre váltva a hangot: magam nagy örömmel élem és 
imádkozom anyanyelven a II. Vatikáni Zsinat után megújított liturgiát; 
a Franciaországban virágzó tradicionalista kolostorok és mozgalmak is 
nagyon távol állnak t&#337;lem (nem utolsó sorban politikai vonzalmaik, 
társadalmi köt&#337;déseik és állásfoglalásaik, illetve gyakran türelmetlen 
hangütésük okán). Tehát kicsit magam ellenére is csinálom ezt a 
reklámot, mégis megteszemém mert:
- tisztelem bennük azt, hogy az Egyház közössége számukra egy 
megszenvedett valóság, amelyhez ragaszkodnak, akár annak a 
kompromisszumnak (lemondásnak?, aszkézisnek?) az árán is, hogy egy 
közösségben tudják magukat olyan katolikusokkal, akik bizony az &#337; 
mércéjük szerint már csak nehezen férnek bele ebbe a kategóriába... - A 
X. Szent Piusz testvériség, megboldogult Marcel Lefevre érsekkel az 
élén, eddig nem volt képes erre a kompromisszumra.

Szeretettel és tisztelettel: Fehérváry Jákó OSB (Pannonhalma)