Subject: [Liturgia] Re: Ordinárium és gitárzene a liturgikus jog tükrében

From: Decsi Bálint <[email-masked]>
Date: Tue, 2 Mar 2004 10:00:41 +0100

Kedves Rihmer Zoltán!

Köszönöm kimerítő válaszát, lényegében erre voltam kíváncsi.
Összefoglalva: A Kyrie, a Gloria, a Sanctus és az Agnus Dei helyett csak az
ezzel megegyező szövegű énekeket lehet énekelni? Vagyis csak ezeket a
szövegeket kell megzenésíteni? Egy kis ritmikai, rímbeli változtatás
megengedett, vagy még az sem? 

Ha mégis mást éneklünk a misén, helyettesítheti-e az állandó részeket a misét
celebráló pap magában elmondott imádsága?
Mi a helyzet a Hozsannában szereplő énekekkel, ahol oda van írva egy-egy
versszakhoz, hogy Dicsőségre, Allelujára, Hiszekegyre, stb... Az is
"szabálytalan"?

Megköszönöm Kovács Róbert gondolatait is, és ezzel kapcsolatos a következő
kérdésem is. Ha a gitár profán hangszer, akkor mi a helyzet a Bibliában
szereplő
utalásokkal: pengő húrok, harsonák, dobok esetében? A Biblia a nagyobb úr,
vagy a X. Pius pápai rendelkezése? Ez is hit és erkölcs dolga? Mert a Pápának
csak ez ügyben van teljhatalma tudomásom szerint.
Kicsit az az érzésem, hogy az Egyház ül a magas lovon, és ő tanít minket buta
hívőket. Sajnos ezt néhány pap is érezteti velünk, tisztelet a kivételnek. Ez
a középkorban bevált, de ma már nem ilyen egyszerű. A hívek nagy része néha
műveltebb, okosabb némely Atyánál. Igaz, hogy ez nem változtat azon, hogy
Jézus az Egyházra, a papságra építi hatalmát, és ezt a hívőknek is el kell
fogadniuk. De az Egyház mi vagyunk, nem a papság. Ezt pedig az Egyháznak is
tudomásul kell venni.
Mi a jobb? Egy üres templomban bemutatott "szabályos" szentmise hívek nélkül,
esetleg a Mari nénivel, vagy egy Nagymaroson a szabad ég alatt 3000 éneklő
emberből és 80 pappal celebrált gitáros, basszusgitáros, dobos, stb..
szentmise? 
Lehet, hogy hitbeli kérdésekben nem a nép az úr, és így van jól. No de akkor
kérünk oktatást, hivatalos kiadványokat a gitáros fiatalok számára is. Nagy
igény lenne rá, rengeteg összetűzéstől, problémától megmenekülhetnénk. 
Elnézést, hogy kifakadtam, talán nem ide kell címeznem a panaszokat, de talán
valami elindulhat így ez ügyben. Sajnos én villamosmérnökként nem értek az
egyházi zenéhez. De szeretném művelni a gitáros műfajt, és szeretném legálisan
tenni ezt, mert hiszek a műfaj erejében. Az, hogy mi a profán hangszer, és mi
nem, megítélésem szerint nem lehet előírni. A zongora is lehet művészi játék
kelléke, és lehet bárok esti szórakoztató eszköze. A gitár is lehet
rockkoncertek eszköze, és lehet művészi előadás kelléke. De már rockkoncerten
orgonát (szintetizátor formában) is hallottunk, az nem lehet profán hangszer?
Szerintem az ilyen konkrét rendelkezések viszonylag rövid időn belül
elavulnak. 
Mi hívők várjuk az új egyházi énekeket. Lehetnek akár orgonások, gitárosok is,
de amíg ezek nem születnek meg hivatalosan, addig alulról építkezve mindig is
a "laikusok" dalai fognak megjelenni.
Várom a kedves válaszokat, és előre is köszönöm:

Decsi Bálint

Rihmer Zoltán  <[email-masked]> 2004.03.01. 02:36:22 +1h-kor írta:

> Kedves listatagok!
> 
>    Decsi Bálintnak az ordinárium helyettesíthetőségére
> vonakozó kérdése véleményem szerint nem annyira szubjektív,
> mint inkább objektív választ igényel. Igaz ugyan, hogy az
> elején így kezdi: "A szentmise állandó részeit lehet-e más
> szövegű dalokkal helyettesíteni?" A végén azonban ez
> olvasható: "Mi az igazság, mi az Egyház hivatalos
> álláspontja? És mi az álláspont a gitáros énekekkel
> kapcsolatban?" Márpedig e tekintetben a széles körű
> gyakorlat és az abból elvont magánvélemények igencsak távol
> esnek az Egyház hivatalos álláspontjától. S mivel úgy tűnik,
> hogy ez utóbbi még a liturgiával hivatásszerűen foglalkozók
> előtt is csak kevéssé ismert, legyen szabad egy kissé
> részletesebben ismertetnem.
> 
> 1. Az ordinárium helyettesíthetősége
> 
>    Az ordinárium szövegeit a misekönyvben a szentmise rendje
> (Ordo Missae) tartalmazza. Az ezeket kísérő rubrikák nem
> szólnak arról, hogy mely szöveg helyett lehet más, a
> misekönyvben nem szereplő szöveget mondani vagy énekelni
> (egyedül a bűnbánati rítusba integrált Kyrie esetén van
> lehetőség más szöveg alkalmazására, ám ekkor sem maga a
> "Kyrie eleison", hanem a hozzá kapcsolódó tropus-szerű
> megszólítások helyett, vö. 6. p.: "Postea sacerdos, vel
> diaconus vel alius minister, sequentes,  v e l  a l i a s,
> invocationes cum Kýrie eléison profert").
>    Azt, hogy a misekönyvben található bármely rítusszöveg
> helyett mikor és mit lehet mondani, egyrészt magának a
> misekönyvnek az Általános rendelkezései (Institutio
> generalis Missalis Romani = IGMR), másrészt a római rítus
> inkulturációjáról szóló 1994-es "Varietates legitimae"
> instrukció (= VL) szabályai határozzák meg. A Római
> misekönyv 2000-ben jóváhagyott és 2002-ben megjelent
> harmadik mintakiadásában (ez a latin "editio typica" magyar
> szakfordítása, mivel az eredeti arra utal, hogy a többi
> latin és nemzeti nyelvű kiadásnak ehhez mint mintához  k e l
> l  igazodnia, a "tipikus" ezzel szemben anyanyelvünkön kissé
> mást jelent) az utóbbi dokumentumot szövegszerűen is
> bedolgozták az Általános rendelkezésekbe. Az énekelhető
> részek körében ugyanerről a kérdésről az 1967-ből származó
> "Musicam sacram" instrukció (= MS) tartalmaz még előírásokat.
>    A liturgikus jog e forrásai szerint az előírt
> miseszövegek helyett a következő esetben lehet más
> szövegeket énekelni:
>    a) cantus ad introitum / bevonulási ének (MS 32. p.; VL
> 54. p.; IGMR [1975] 26. p. = [2000] 48. p.);
>    b) cantus ad offertorium / felajánlási ének (MS 32. p.;
> VL 54. p.; IGMR [1975] 50. p. = [2000] 74. p.);
>    c) cantus ad communionem / áldozási ének (MS 32. p.; VL
> 54. p.; IGMR [1975] 56. p. i) = [2000] 87. p.).
>    Amint e taxatív (vagyis kimerítő, teljességre törekvő)
> felsorolásból látható, a helyettesíthető szövegű miserészek
> mind a propriumba tartozó énekek. A magyar püspökök e részek
> népénekkel való felváltásának lehetősőgével már 1966-ban
> élni kívántak, ezért arra a Szentszéktől külön engedélyt
> kértek és kaptak, az új liturgikus könyvek megjelenése óta
> pedig fenntartották korábbi gyakorlatukat.
>    Az ordinárium helyettesíthetőségéről az IGMR 1975
> kifejezetten nem szól, az IGMR 2000 azonban - nyilván az
> időközben tapasztalt széles körű viszaélések hatására - a
> Gloriáról szóló 53. pontban új mondatot iktat be: "Huius
> hymni textus cum alio commutari nequit." Vagyis 2000/2002
> óta a Gloria helyett sehol a világon nem lehet más szöveget
> mondani, még püspöki, sőt püspökkari jóváhagyással sem, mert
> a misekönyv rubrikái mint az Apostoli Szentszék
> tekintélyével kihirdetett egyetemes jogszabályok a Katolikus
> Egyház jogforrási hierarchiájában magasabb szinten állnak a
> püspökök és azok testületei által alkotott törvényeknél.. Az
> 1983 óta hatályos új kánonjogi törvénykönyv, a Codex iuris
> canonici pedig a 135. kánon 2. §-ában világosan kimondja: "a
> legislatore inferiore lex iuri superiori valide ferri nequit
> &#8212; az alacsonyabb szintű törvényhozó nem hozhat érvényesen
> olyan törvényt, amely ellentétes a magasabb szintű joggal."
> Ha tehát mégis hozna, az érvénytelen. (A magyar püspököknek
> az ordinárium helyettesítését előíró rendelkezéséről
> egyébként nem tudok.)
>    A Glorián kívül értelemszerűen ugyanez vonatkozik az
> ordinárium másik két énekére: a Sanctusra és az Agnus Deire
> is, jóllehet itt a jogalkotó nem hangsúlyozta kifejezetten a
> helyettesítés kizártságát, mivel úgy vélte, hogy arra ennek
> az egyéb esetben megemlített lehetőségnek az elmaradása
> kellőképpen utal. Ami végül a Credo más szöveggel való
> helyettesítését illeti, ez az IGMR (1975) 43. p. = (2000)
> 67. p. alapján ugyancsak kizártnak mondható.
>    Összefoglalva: az Egyház hivatalos álláspontja szerint a
> szentmise állandó részeinek szövege más szövegekkel sem
> mondott, sem énekelt változatban nem helyettesíthető.
>    Kovács Róbert ezzel ellentétes álláspontja mint
> magánvélemény természetesen tiszteletet érdemel, a vele való
> vitatkozáshoz és a hivatalos tanítás megindoklásához azonban
> a fenti áttekintésnél lényegesen hosszabb és bonyolultabb
> okfejtésre volna szükség. Az érvelés lényege röviden annyi,
> hogy az Egyház nem azért ragaszkodik ma is a római
> miseordinárium általánosan kötelező szövegeihez, mert azok
> évszázadok óta változatlanok (vö. Kovács Róbert: "Nem
> leszünk vallásosabbak, ha mindig ugyanazt énekeljük"), hanem
> mert olyan hitbeli és rituális tartalmakat fejeznek ki,
> amelyeken sem az idők, sem a helyek különbözősége ellenére
> nem kíván változtatni.
>    Hogy miért nem, azt már végképp nem merném ennyire
> leegyszerűsítve megfogalmazni. Helyette inkább az Apostoli
> Szentszék saját indoklását idézem (IGMR [2000] 397. p.; vö.
> VL 26-27. p.): az adaptációk során "azt az alapelvet is meg
> kell tartani, amely szerint minden egyes részegyháznak meg
> kell egyeznie az egyetemes Egyházzal nemcsak a hitbeli
> tanításra és a szentségi jelekre nézve, hanem az apostoli és
> folytonos hagyomány alapján egyetemesen elfogadott gyakorlat
> tekintetében is, amelyet nemcsak a tévedések elhárítása
> végett kell megtartani, hanem a hit sértetlen továbbadása
> érdekében is, mivel az Egyház imádságának szabályai
> megegyeznek hitének szabályaival. A római rítus a Katolikus
> Egyház liturgikus kincsestárának jelentős és értékes részét
> alkotja, amelynek gazdagsága az egész Egyház javát
> szolgálja, s így súlyos kárt okozna neki ennek elvesztése."
> A miseordináriumot tehát az Egyház e rituális örökség
> szerves részének tekinti, azért nem engedi, hogy bárki is
> hozzányúljon.
> 
> 
> 2. A gitáros ének
> 
>    A hangszeres zenéről jelenleg elsősorban a II. Vatikáni
> Zsinat "Sacrosanctum Concilium" rendelkezése és az ezt
> részletesen kifejtő egyházzenei instrukció szabályai (MS
> 62-67. p.) irányadók, továbbra is érvényesek azonban X.
> Szent Pius pápának az egyházi zenéről általában
> megfogalmazott irányelvei, amelyekre a későbbi dokumentumok
> is rendre hivatkoznak. A pápa a "Tra le sollecitudini" motu
> proprio függelékeként közlölt instrukcióban (2. p.) a
> következőket írja: "Az egyházi zenének [...] a lehető
> legtökéletesebb fokban kell fölruházva lennie azon
> tulajdonságokkal, amelyek a liturgia sajátjai: név szerint
> ilyen a szentség és a formák kifogástalansága, amiből
> harmadik tulajdonságként következik az egyházi zene
> egyetemessége." E meghatározást elemezte részletesen és
> alkalmazta a mai gyakorlatra előadásában Füzes Ádám a motu
> proprio kibocsátásának 100. évfordulója alkalmából 2003
> december 8-a és 10-e között rendezett konferencián.
>    Kérdés azonban, hogy a gitár mint hangszer használata
> megengedhető-e egyáltalán az egyházi szertartások során (ami
> persze szűkebb a templomi rendezvények körénél). X. Pius
> ugyanis a következőket írja elő (19. p.): "A templomban
> tilos a zongora használata, valamint a többi zajos vagy hiú
> hangszeré, mint pl. dobok, réztányérok, csengők stb." Az
> 1967-es instrukció konkrét hangszer említése nélkül ugyanezt
> a szabályt fogalmazza meg (63. p.): "A hangszerhasználat
> megengedése és gyakorlata során figyelembe kell venni az
> egyes népek szellemiségét és hagyományait. Azokat a
> hangszereket azonban, amelyek az általános megítélés és
> gyakorlat szerint csak a profán zenéhez illenek, teljesen
> tartsák távol minden liturgikus cselekménytől, továbbá a
> szent és jámbor gyakorlatokól." A liturgia művelői között
> vannak, akik szerint a gitár sokkal inkább tartozik az
> eredendően profán hangszerek csoportjába, mint pl. a
> zongora, s ezért lényegileg alkalmatlan arra, hogy
> liturgikus szertartások során előkerüljön. Mások erről
> másképpen vélekednek. A döntő szót e tekintetben szintén az
> egyházi hatóságnak kell(ene) kimondania, vagyis a püspöknek,
> ill. a püspöki karnak, végső soron pedig az Apostoli
> Szentszéknek, hiszen ők azok, akiktől "a szent liturgia
> irányítása egyedül függ" (CIC 838. k., 1. §).
> 
>    Nos, ez az Anyaszentegyház liturgikus jogrendjének
> válasza Decsi Bálint kérdéseire. Az elméleti megfontolás
> szintjén lehet, hogy egyeseknek tetszik, másoknak pedig nem;
> a gyakorlatban ugyancsak lehet, hogy egyesek megtartják,
> mások pedig nem; kiindulási pontként azonban minden
> katolikus hívő számára irányadó. A többi már a
> lelkiismeretünkre van bízva: egyénileg és közösségileg
> egyaránt (a püspökökét :-))) sem kivéve).
> 
> 
> Rihmer Zoltán
> 
> 
> 
> 
> 
> _______________________________________________
> Liturgia levelező lista
> Információ, fel- és leiratkozás: www.liturgia.hu/lista.htm

---

From: Urbán Péter <[email-masked]>
Date: Tue, 2 Mar 2004 11:13:25 +0100

Kedves Bálint!

Valószínűleg nagyon hosszan lehetne (és kellene) a mise énekeinek
kialakulásáról beszélni, hogy világossá váljon a mai helyzet. Hozzáférhetők
jegyzetek, valamint zenetörténeti könyvek a témában. De (nem magas lóról!)
nyilván te is érzékeled, hogy az énekeink egy része (a mai használatban)
időkitöltő, másik része a mise közvetlen része: Uram, irgalmazz!, Szent
vagy!, stb. A misén felcsendülő ének eredetileg a mise szövegeinek
megszólaltatásával volt (nem is volt más, ill. minden szöveg énekelt volt);
ennek műfajai megegyeztek a megszólaltatandó szöveg műfajával (azonos volt
vele). Ma sokszor betéteket (un. más, alkalmas éneket) éneklünk a liturgikus
(a liturgia szövegeit megszólaltató) ének helyett az időszakok szerint
változó un. proprium tételek helyén, és sajnos (botrány, de) előfordul az
is, hogy az ordinárium (pl. glória) "pótlására" is. Érdekes, hogy ez a
módszer nem nagyon jut senki eszébe, amikor a zsolozsmát veszi a kezébe;
mintha ott fontosabbnak tűnnék a szöveg hivatalos volta...
A "Hozsanna" énekeskönyv általad is idézett helyei (un. miseénekek)
előírásszerűen nem pótolhatják a liturgia szövegeit, de szórakoztatásra,
időkitöltésre (némelyik egész) remek.
Talán nem célszerű két misének az értékét a résztvevők száma szerint mérni,
mert itt megint azt kellene értékként beemlenünk, ki mivel tud nagyobb
tömeget szervezni a miséjére (nyilván ő a fej). A misét nem mi csináljuk,
annak értékét nem mi adjuk, ahhoz hozzátenni semmit nem tudunk! (Poénnak
azért nem rossz...)
Szeretettel köszönt:
UrbánPéter

----- Original Message -----
From: Decsi Bálint <[email-masked]>
To: Liturgikus levelezőlista <[email-masked]>
Sent: Tuesday, March 02, 2004 10:00 AM
Subject: [Liturgia] Re: Ordinárium és gitárzene a liturgikus jog tükrében