Subject: [Liturgia] Re: húsvéti éjszaka

From: Zoltán Tamás <[email-masked]>
Date: Mon, 21 Apr 2003 14:54:57 +0100 (MET DST)

Vere surrexit!
Salvete,
nem egyszer vettem már részt idehaza (az EU csatlakozás után már nyugaton :) is ,
ilyen liturgián (amennyiben jól értelmeztem a "bécsi vigiliát")
Dobszay tanár úr (kár, hogy ninics köztünk itt a listán) kutatásai alapján is ismeretes az ún. esztergomi
rítus, (s ha megtekintjük a vatikáni rítus előtti szertartásokat, akkor is hasonlót találunk).
Egy ősibb szertartáshoz tértek vissza (melyet én magam is nagyon szeretek).
Talán a katolicitással sem lehet nagy gond, mert a szakadárok ritkán hivatkoznak a
római utasításokra (bár VIII. Henrik mily büszke volt 'defensor fidei' címére :),
pecsét nélkül.

Nyuszimentes oktávát!
zt

---

From: Földváry Miklós <[email-masked]>
Date: Mon, 21 Apr 2003 20:34:31 +0200

Kedves Zoltán Tamás és más érdeklődők! Lehet, hogy félreértem a problémát,
de mind az esztergomi, mind a kuriális (ún. "tridenti") rítus szerint a
tűzszenteléssel kezdődik a vigília, és csak az Exsultet után következik a
4-12 prófécia, amelyek - mint írtam - a keresztkút megáldását vezetik be. A
különbség a XII. Pius óta érvényes rendhez képest csak az időpont: régebben
nóna után kellett kezdeni, tehát délután-koraeste, sőt ez a gyakorlatban a
négy kishóra reggeli ledarálásával délelőttre került. Ma az éjszakai
virrasztás eszméjének megfelelően meg kellene várni a sötétedést. Tudtommal
a próféciák előrevétele nem régebbi hagyomány, hanem legföljebb bevezető
eszköz, rosszabb esetben lehetőség arra, hogy minél korábban kezdjük a
szertartásokat, és a tűzszentelés mégis naplemente utánra essék. De
javítsatok ki, ha rosszat szóltam!

Földváry Miklós

---

From: "Tarnai Imre" <[email-masked]>
Date: Wed, 23 Apr 2003 02:20:26 +0200

Földváry Miklós levelében előkerült a vigilia XII. Piusz előtti időpontjának
kérdése. Mivel már nem sokan vagyunk, akiknek ezekről az időkről személyes
tapasztalatunk van, ezt szeretném most a felvetődött megjegyzés kapcsán -
mint érdekességet - átmenteni.
Az 1918-as Codex rendelkezései szerint szentmisét legkésőbb 13 órakor volt
szabad kezdeni, és ez alól bizony a Triduum Sacrum sem volt kivétel.
Bármennyire furcsának tűnik is, ezt mi annak idején teljesen természetesnek
éreztük. (Amikor a háború idején a légitámadások miatt olykor
kényszerűségből sor került egy-egy vasárnapon esti szentmisére, rettenetesen
furcsa volt: mintha nem is igazi mise lenne.)
A liturgikus mozgalom apostolainak körében felmerült ugyan a kívánság, hogy
a vigilia kerüljön vissza a maga helyére, de ez akkoriban csak
teljesíthetetlen jámbor óhajnak látszott, amelynek megvalósulását még Parsch
Pius sem remélte a közeli jövőre.
Így bizony nem állja meg a helyét az a megjegyzés, hogy a vigiliát "régebben
nóna után kellett kezdeni, tehát délután-koraeste". Szombaton korán reggel
végezték azt, alig néhány hívő részvételével. A harangok is "visszajöttek"
korán reggel, szombaton már volt déli harangszó. Délután volt a Monarchiában
szokásos körmenet, egymagában, mise nélkül. Ez már nagy népszerűségnek
örvendett, nagyon sokan vettek részt rajta, és ezt hívták közönségesen úgy,
hogy "a Feltámadás".
A szombat reggeli mise természetesen csak a szerzetes közösségekben meg a
székesegyházakban volt kapcsolatban az Officiummal . Hogy aztán itt a négy
kishórát darálták-e vagy sem, az az ő egyéni buzgóságuktól függött, de hogy
elvégezték előtte, az biztos, mert a vespera már a misébe volt beépítve:
Állott pedig ez a vespera összesen 1 azaz egy zsoltárból, méghozzá a
legrövidebből (116.) és a Magnificat-ból. A többi pap akkor végezte a
kishórákat, amikor akarta, de a vespera számukra is ez a "beépített" volt. A
húsvéti matutinum pedig az év legrövidebb matutinuma: egy nocturnus, 3
zsoltárral és 3 olvasmánnyal. (Tudvalevőleg akkoriban húsvét hetén kívül
minden matutinumban 9 zsoltárt imádkoztunk, és - ha 3 nocturnusa volt - 9
olvasmányt olvastunk.)
Azon sem kell csodálkozni, hogy a vespera ily módon nagyszombaton reggelre
került: bizonyára kevesen tudják már, hogy akkoriban a vespera hivatalosan a
nagyböjt összes hétköznapján délelőtt volt (tehát a kórusokban délelőtt
imádkozták), gondolom azért, hogy a főétkezés már utána legyen.
Ha már szóba került a régi nagyszombati szertartás, hadd mondjam el azt is,
hogy milyen sok átöltözés volt ennek során. A tűzszentelést viola palástban
végeztük. Ezután, ha nem volt kéznél diákonus, maga a pap vett fel fehér
dalmatikát (!) a bevonuláshoz. Nem a húsvéti gyertyát vitte, mert az már az
oltár mellett állt, hanem egy hosszú nyélen egy háromágú gyertyatartót, amit
arundónak neveztek. Ezt a 3 gyertyát gyújtottuk meg a 3 "Lumen Christi"-hez,
aztán letettük az oltár mellé, és erről gyújtottuk meg az Exsultet éneklése
közben (meghatározott időpontban) a húsvéti gyertyát, mint ahogyan a
tömjénszemeket is az ének egy meghatározott pontján szúrtuk be. Évszám,
kereszt, alfa-ómega nem volt. Exsultet után vettük le a dalmatikát és
vettünk fel viola kazulát a 12 prófécia idejére. A keresztkút-szentelés
viola palástban történt, ez után következett a Mindenszentek litániája,
amely alatt arcra borultunk, majd következett fehér kazulában a mise az
imént említett módon a vesperással bővítve.
Akik annak idején ebben éltünk, tudjuk igazán megbecsülni, milyen nagy
kincs, hogy visszakaptuk a Szent Éjszakát. Milyen kár, hogy oly sokan
vannak, akik nem becsülik, elnagyolják, világosban kezdik, sőt végzik...!
Bárcsak minél többen ráéreznének a szépségére és kihasználnák!
Tarnai Imre

----- Original Message -----
From: Földváry Miklós <[email-masked]>
To: <>
Sent: Monday, April 21, 2003 8:34 PM
Subject: [Liturgia] vigilia

> _______________________________________________
> Liturgia levelező lista
> Információ, fel- és leiratkozás: www.liturgia.hu/lista.htm

---

From: Földváry Miklós <[email-masked]>
Date: Wed, 23 Apr 2003 21:41:51 +0200

Kedves Tarnai Imre atya és listatagok (ígérem, néhány hétig nem írok
többet), nagyon örültem informatív levelének, én valóban nem éltem még
akkoriban, és köszönök minden közvetlen tapasztalatból merítő adatot, sokat
tanulok belőlük. Amit írtam, ennek ellenére helytálló, csak a "régebben"
viszonylagos. Én nem a zsinat előttre, hanem 1000 vagy még több évvel
ezelőttre gondoltam. A "facta nona" rubrikában szereplő nóna a római
időszámítás szerint közismerten a mai 15 óra körüli időpontot jelenti, a
vesperást pedig a korai középkor óta tartalmazza a feltámadási szertartás.
Amikor ezt a rendet a gregorián korban (VI-VIII. század) kialakították, már
nem létezett az őskeresztény és konstantin-kori gyakorlat egész éjszakás
virrasztása, de a római időmeghatározások még érvényben voltak, s ebből
lehet arra következtetni, hogy a sötétedés előttre, de még nem délelőttre,
hanem valóban nóna utánra, azaz délután-koraestére tolódott a szertartás
kezdete. Amikor a római időmeghatározások elvesztették értelmüket, és
pusztán a hórák megnevezésévé váltak, a hórákat a karimádságban kezdték
reggelre összevonni, így a "facta nona" rubrika nem időmeghatározás lett,
hanem az offícium előzetesen elmondandó részének egyszerű kijelölése. Ezért
kerülhetett legkésőbb a karoling korban délelőttre a "vigília", és
folytatódhatott ez a gyakorlat az Ön által leírt közelmúltig. A mise utáni
"Benedicamus" és "Ite missa est" közti különbségtétel szintén egy olyan kor
emléke, amelyben a közönséges miséket délelőtt, az előkészületi (ádventi,
böjti és vigíliás) miséket - mint keleten Nagy Szent Vazul vagy az
Előszenteltek liturgiáját - viszont este, vesperás-vecsernye előtt mondták.
Ha valamiben esetleg tévedtem, szívesen veszem az Ön és mások
helyesbítéseit.

Földváry Miklós