Subject: [Liturgia] HIR: Gregorius Praesul

From: "Füzes Ádám" <[email-masked]>
Date: Mon, 29 Mar 2004 13:24:40 +0200

***********************************
*** HÍR: Gregorius Praesul  ***
***********************************

"Gregorius Praesul" - Konferencia Nagy Szent Gergelyről
Magyar Kurír, 2004. 03. 29.

Budapest: Ebben az esztendőben emlékezünk I. (Nagy) Szent Gergely pápa
halálának 1400. évfordulójára. Ebből az alkalomból - ahogyan arról már
előzetesen beszámoltunk - a Gregorián Társaság, a Magyar Liturgikus és
Egyházzenei Intézet (MALEZI) és az Országos Magyar Cecília Egyesület
tudományos konferenciát szervezett. A rendezvényre március 27-én, szombaton
került sor a MALEZI Városligeti fasorban lévő központjában. A fórumon Nagy
Szent Gergely életének jeles szakértői tartottak előadásokat.

Harald Buchinger osztrák egyetemi oktató Nagy Szent Gergely és a nyugati
liturgiatörténet: kulcsfigura vagy identitás-elem? címmel összefoglalta
mindazt, amit az egyházatya pápának a római liturgia fejlődéstörténetében
kimutatható szerepéről tudni lehet. Az előadó fejtegetéseiből kiderült:
Gergely sírverse egyáltalán nem említi liturgikus tevékenységét, a pápai
krónika azonban igen. A római püspökök könyvének Gergelyről szóló bejegyzése
egyebek mellett utal rá: az eucharisztikus kánoni imát kibővítette a
"rendezd el a Te békédben napjainkat" formulával. Ez az információ azonban
nem egészen pontos, mivel Gergely nem pusztán kibővítette a korábban
valamivel rövidebb szöveget egy általa jónak vélt betoldással, az általános
formula bevezetése a Hanc igitur-ba e helyen sokkal inkább rendezést és
korlátozást jelentett a partikuláris kérések burjánzó felsorolásában. Harald
Buchinger leszögezte: a korai dokumentumok inkább csak a marginális
liturgikus intézkedésekről tanúskodnak a gergelyi életműben, liturgikus
könyvek szerkesztéséről vagy megszövegezéséről sehol sincs szó. A bécsi
egyetemi oktató azt is kétségbe vonta, megállja-e helyét Adorján pápa
állítása, amely szerint a Nagy Károlynak küldött szakramentáriumot elődje,
Gergely szerkesztette és rendszerezte. Az előadó kutatásaiból arra
következtetett: a szakramentárium áthagyományozott formája csak a VII.
században alakulhatott ki, minden korábbi szerkesztésre utaló nézet
bizonyítatlan feltevés. A gregorián ének történeti besorolását pedig
ugyanazok a tényezők nehezítik, mint a szakramentáriumét. Harald Buchinger
hangsúlyozta: ha eltekintünk a dallami megformáltság vizsgálatától és csak a
szövegi repertoár előtörténetét firtatjuk, arra az eredményre jutunk, hogy
az áthagyományozott római ének szövegi szubsztanciájában a Gergely utáni
évszázadban keletkezett, s még legalább egy évszázaddal később nyerte el
gregorián hangzásvilágát, amelyet csak a IX. századtól kezdtek rögzíteni. Ha
Gergely maga tette is az első lépést a kántori szolgálat
professzianizálására, csak közvetve állhat e bonyolult folyamat
kezdőpontjánál. A gregorián szó is csak e folyamat végén lett a legátfogóbb
egyházi énekhagyomány védjegye. Az előadó végkövetkeztetése: a
liturgiaalkotó pápának és isteni ihletettségének mítosza tudatos módon
született meg és terjedt el Európa-szerte a Karoling-korban, hogy a római
liturgiát eredeti forrásvidékéről messze eső területeken is meghonosítsa. A
legenda irodalmi termékei és ikonográfiai illusztrációi kézről kézre jártak.
E sűrített propagandisztikus eszközök, valamint folyamatok sikere nem is
maradt el. Gergely liturgiatörténeti identitás-elemmé stilizálása a késői
nemzedékek révén és távoli területeken is hatékonyan járult hozzá a római
liturgia elterjesztéséhez. Így lett végül is Gergely a nyugati
liturgiatörténet kulcsfigurájává - mondta végül Harald Buchinger bécsi
egyetemi oktató.

Verbényi István kanonok, a MALEZI igazgatója Nagy Szent Gergely a
lelkipásztor címmel tartott előadást. Az előadó hangsúlyozta: azért nevezi
Gergelyt lelkipásztornak, mert ő maga is így nyilatkozik magáról, és megírt
egy művet, a Liber regulae pastoalist - Lelkipásztori regula -, amelyben az
elvárásokat és a feladatokat fogalmazza meg. A könyv 591-ben jelent meg.
Verbényi atya megállapította: a mű megírásának oka az volt, hogy Gergely az
elöljárók elé egy eszményt akart állítani. Nemsokkal a Regula elkészülte
előtt levelet írt a négy keleti pátriárkának, kifejtve a hitvallás
fontosságát az újonnan választott püspök életében. Külön hangsúlyozta a
pásztor jelleg fontosságát. Beszélt azonban az erkölcsi tökéletességről,
elítélte a negatívumokat. Gergely pápa a Regulában megfogalmazta többek
között, hogy milyen legyen a lelkipásztori hivatást választó személy: "Az,
és csakis az állíttassék másoknak minden tekintetben életpéldául, aki a test
összes szenvedélyeinek meghalva, már a lélek életét éli, aki a világ
szerencséjével nem törődik, a megpróbáltatásoktól nem fél, csak a belül
valók után kívánkozik. Akinek szándékával jól összehangolódva, sem a test az
ő gyengeségével, sem a lélek makacsságával nem mond ellen. Ki a másét nem
kívánja, de a magáét kiosztja. Aki igaz jámborság által könnyen hajlik a
megbocsátásra, de a megbocsátásban az illő mértéket át nem hágván, nem tér
le az igazság útjáról. Aki semmi meg nem engedettet nem művel, hanem még a
másoktól elkövetetteket is mint a magáét megsiratja."
Verbényi atya hangsúlyozta, hogy a Regulát a középkorban az új püspököknek
átadták, mint fontos szabálykönyvet, amely a szolgálatukban nagy
segítségükre lehet. A mű ma is él, számos nyelvre - így magyarra is,
Félegyházy József révén - lefordították.

Ladocsi Gáspár püspök "Defensor Urbis" - A város védelmezője címmel tartott
előadást, bemutatva, hogy Nagy Szent Gergely miként védelmezte a várost
pápaként. A püspök rámutatott: Gergely pápasága idején Róma történetének
egyik legválságosabb időszakát élte, idegen hatalmak - longobárdok, gótok -
szorongatták, s emiatt, valamint a császári hivatalnokok túlkapásai és az
egyházi vagyonkezelők lelkiismeretlenségei miatt a római egyház birtokai
alig-alig jövedelmeztek, s így a szegényebbeket éhínség fenyegette. Ezért
Gergely pápa jó gyakorlati érzékkel és emberismerettel új vagyonkezelőket
választott, akik a birtokokat hamarosan felvirágoztatták. Utasította
gondnokait, hogy a császári hivatalnokokkal való jó kapcsolat érdekében ne
fukarkodjanak, ha ajándékot kell adniuk. Nagyon szigorúan felügyelt arra,
hogy az egyházi szolgálatban lévő bérlők és parasztok igazságos és
emberséges bánásmódban részesüljenek. Kamatmentes kölcsönnel segítette őket
az elinduláskor. Mindezek mellett rendet teremtett az egyházi intézményekben
és plébániákon. Ladocsi Gáspár hangsúlyozta: Gergely a pápaságot az egyház
szolgálatának tekintette. A hízelgőn mondogatott egyetemes pápa címet
elutasította, mint ahogy nem értett egyet a konstantinápolyi pátriárka
ökumenikus pátriárka címével sem. Püspöktársaira való tekintettel így
nevezte magát: "Isten szolgáinak szolgája." Gergely nem csupán teológus, nem
csak a szent liturgiát művelő személy volt, hanem olyan egyéniség, aki a
jogrendet is meg tudta erősíteni. Nem véletlenül áll sírján az Isten
konzulja felirat - kortársai ezzel államférfiúi nagyságát ismerték el.
A konferencia vesperással ért véget.