Bérmálkozási beszámoló

I. 
Beugró: a Hiszekegy elmondása 
II. 
A Hiszekegy hitigazságainak értelmezése 

1. A Szentháromság misztériuma (lényege, személyei, következményei a teremtményekre nézve) 

· Csak azért vagyunk képesek szeretni, képesek emberi kapcsolatokra, mert Isten Szentháromság - communio: közösség, Istenen belül kapcsolatok, viszonyok vannak. 
1. Isten a saját képmására teremtette az embert: az ember csak kapcsolataiban, másokkal való viszonyában képes értelmezni magát. 
2. ,,Ahol ketten szeretik egymást, ott hárman vannak: aki szeret, akit szeretnek és maga a szeretet." (Szent Ágoston) 
Ez a szeretetközösség, kapcsolatrendszer Isten belső lényege. Ebbe a szeretetközösségbe kaptunk meghívást: a mennyország nem jelent mást, mint belekapcsolódni Isten örök szentháromságos szeretetébe. Csak emiatt a szeretet miatt vagyunk képesek mi is szeretni. E tapasztalatunkból tudunk a Szentháromságról, amely örökre egy és örökre különböző, örökre változhatatlan, mégis szívébe engedi a változást: bennünket; amely örökre boldog, de mégis szívébe engedi a szenvedést miattunk. 

A Szentháromság belső dinamikája: 
Az Atya közli önmagát a szeretetben a Fiúval, aki teljesen befogadja ezt az ajándékot és saját önátadásával viszonozza azt. A kettejük között áramló szeretet maga is személy, a Szentlélek, aki ezáltal biztosítja és megjeleníti az önzetlenséget, ő a kapocs, a megszemélyesült isteni szeretet. 

2. A teremtő és mindenható Atya (az Atya személye, helye a Szentháromságban, a teremtés fogalma, Isten és a világ kapcsolata, Isten mindenhatósága) 

I. 
Az Atya a Szentháromságon belül 

Az Atya a Szentháromság ,,alapja", a szeretet forrása és kiindulópontja, aki magát teljesen a Fiúnak adja, és akit a Fiú viszontszeret. Tőle és a Fiútól származik a Szentlélek, kettejük személyes szeretete. 

II. 
Isten mindenhatósága 

Isten mindenhatósága azt jeleneti, hogy Isten mindent megtehet, amit akar. De nem akar mindent! Ami a szeretet ellen van, azt Isten nem akarhatja. Ezért nem is tesz meg mindent, ami csak elképzelhető. 
Isten a szabadságunkkal szemben ,,tehetetlen". Szeretetben úgy alkotta meg az embert, hogy szabad akaratot adott neki, amit később soha nem von vissza és nem tör össze. 
Tud-e tehát Isten olyan nagy követ teremteni, amit ő maga sem tud felemelni? Az emberi szív ilyen kő lehet, ha Isten ellen döntünk. De ez nem Isten gyengeségének a jele, hanem szeretetének, mert szeretni csak szabadon lehet. 

III. 
Isten transzcendens és immanens 
· Transzcendens - a világon ,,túli", a világ kereteit meghaladó és felülmúló Isten ura a világ fizikai és szellemi valóságának, fölötte áll. 
· Immanens - Isten belülről élteti a világot, átjárja szeretetével és fenntartja, létezést ad minden teremtett dolognak, de bár átjárja a világot, nem egyenlő, nem azonos vele. 

IV. 
A teremtő Atya 

,,Kezdetben teremtette Isten az eget és a földet." 
· Kezdetben = minden időket ,,megelőzően" teremtett Isten, amikor még idő sem volt, időt is teremtett. 
· Teremtette = ez olyan ige a Szentírásban, ami kizárólag Istenre vonatkozhat és a héber nyelven kívül nincs más pontos megfelelője a környező népek nyelvében  Isten a semmiből teremtette a világot. 
· Az eget és a földet = azaz mindent. A héber nyelvnek nincs külön fogalma a világmindenségre, ezért ezt körülírással fejezi ki. 
Isten szeretetből és szabad akaratából alkotta meg a világot és benne az embert. Erre senki és semmi nem kényszerítette. Istennek ,,nincs szüksége" a világra. De megnyitotta szívét teremtményei felé, vágyakozik utánunk és szeretné, ha viszontszeretnénk. 

3. Az emberré levő és megváltó Fiú (A Fiú helye a Szentháromságban, a megtestesülés, a megváltás műve, kereszthalál és feltámadás) 

Jézus születése - Ádvent és karácsony titka: 

Mire várunk? Az Úr eljövetelére (Adventus Domini = Az Úr eljövetele): 
1. Test szerinti születésére készülünk, ami már megtörtént 2000 évvel ezelőtt, de a szent liturgia által minden évben újra átélhetjük. 
2. Ezáltal elérkezhet saját személyes életünkbe is, befogadhatjuk ot a hitben, úgy ahogy Mária befogadta test szerint. 
3. Várakozunk végső, dicsőséges eljövetelére az idők végén. 

· Jézus az ószövetségi várakozások, a próféciák beteljesítője 
· Mária - Minden Mária-tiszteletünk alapja: az Atya tisztelete Mária iránt, aki megóvta ot az áteredő bűntől Jézusra való tekintettel (= Szeplőtelen fogantatás - ez nem Jézusra, hanem Máriára vonatkozik!) 
· A Szentlélektől való fogantatás - mai ,,felvilágosodott" korunk nehezen tud ezzel mit kezdeni. Isten szeretetéből kezdődik el az élet Mária méhében, minden fizikai közreműködés nélkül (tanulság: a szerelemben a testi kapcsolat fontos és szent dolog, de a szeretet mélye még ennél is mélyebben van, aminek a testi kapcsolat csak kifejezője, megerősítője, pecsétje lehet) 
· A messiási várakozás, jövendölések: király, aki megszabadítja Izraelt - Jézus azért nem nevezi magát soha Messiásnak, mert Isten számára ez a szabadulás más síkon mozog, nem politikain vagy gazdaságin: szabadulás a bűntől a szeretetre, 
meghívás Isten belső életébe. Ez pedig felülmúlja az ember minden várakozását. 

· A megtestesülésben a második isteni személy, a Fiú emberré lesz, teljesen magára veszi az emberséget, de ez nem 
szünteti meg istenségét: o az Istenember, akiben e ketto keveredés és korlátozás nélkül megvan. Jézus Krisztus személye 
a második isteni személy. 

Jézus halála és a megváltás: 
· Egy ember halála sok mindent elárul az életérol. 
· Jézus halála: olyan szelíd, mint az élete, és olyan véres és kegyetlen, amennyire a gyulölet képes. 
Kereszthalál: a kor legszégyenletesebb és legkegyetlenebb kivégzési módja. 
Jézust a szenvedések kívül-belül megtörték. 
· Kívül: megostorozás, töviskorona, a kereszt hordozása, hosszú haldoklás a kereszten. 
· Belül: elhagyatva azoktól, akik a legközelebb álltak hozzá, akiket a legjobban szeretett. Megtapasztalta, hogy mindaz, 
amit meg akart valósítani, hogy elhozza közénk Isten Országát, az teljes kudarcba fulladt. A kereszten megtapasztalja az 
Istentol való elhagyottságot. 
Mi hordozzuk egymás számára Istent. Ha valakit megalázunk, elfordítjuk tole az arcunkat, kitaszítjuk, akkor egyben Istent is 
elvesszük tole. 

Jézus ebben a helyzetében is huséges maradt az Atyához. Azokért imádkozott, akik megölték Ot, kérve számukra Isten bocsánatát. 
Ártatlan és tiszta volt, amennyire csak ember lehet. A bunös emberiség buntelen tagja, aki a halálig szeretett minket, halálát, amit 
mi okoztunk neki, értünk ajánlotta fel. Ez az áldozat a lehetoség arra, hogy buneinknek legyen bocsánata, hogy visszaforduljunk 
Istenhez. Általa engesztelte ki Isten magával az emberiséget. Ez megváltásunk titka. 

Jézus feltámadása: 
,,Mert ha a halottak nem támadnak fel, Krisztus sem támadt fel. Ha pedig Krisztus nem támadt fel, hiábavaló a ti hitetek, és még 
mindig buneitekben vagytok... Ha csak ebben az életben reménykedünk Krisztusban, nyomorultabbak vagyunk minden más 
embernél." (1Kor 15,16-19) 

Krisztus feltámadása keresztény hitünk központi misztériuma. Enélkül Jézus egész földi élete és kereszthalála is csak egy megható 
történet, megkérdojelezodik tanítása, tettei és szavai, hitelét veszti vele együtt az Egyház egész eddigi története is. 

Az Atya a feltámadással igazolta Jézust! 
· Hogy valóban Isten Fia volt. 
Az Atya a feltámadással igazolta szeretetét! 
· Milyen Isten lenne az, aki egyszülött Fiát a halál hatalmában hagyja? Vagy olyan, akiben nincs szeretet, vagy olyan, 
akinek nincs hatalma a halál felett. 

A feltámadás nélkül nem magyarázható a tanítványok hite. Hirtelen és váratlan esemény volt, amely újra összehozta a szétszéledo 
és félelemben élo tanítványokat, akik ezután bátran kiálltak az emberek elé és hirdették az evangéliumot. 

Az emberben megtalálható az örök élet vágya, hogy a halál nem zár le mindent. A szerelmes azt mondja szerettének: Nem 
halhatsz meg. Az emberben él az osbizalom, hogy egyszer majd minden jó véget ér, megszunik minden igazságtalanság és 
szenvedés, és életünk beteljesedik. De honnan van bennünk ez a vágy? Hiszen életünk tényei legtöbbször ellentmondanak ennek! 
A szeretet tapasztalata azt mondatja velünk, hogy ha Isten szeret, akkor nem nézheti érzéketlenül Fia halálát. Isten szeretete maga 
az élet és életadás. Jézus feltámadásával ez bebizonyosodott. Az O feltámadása reményt ad nekünk is: Benne mi is Isten fiai 
vagyunk, akiket nem hagy a halál hatalmában, hanem mintegy újjáteremt bennünket az életre. 

2

,,O nem a halottak Istene, hanem az éloké!" (Jézus) 

4. A megszentelo Szentlélek (a Szentlélek helye és szerepe a Szentháromságban, illetve az ember életében, bibliai 
képek, muködése) 

1. A Szentlélek neve a héber ruah szóból származik, aminek jelentése: szél, lélegzet, levego, lélek. További szentírási 
nevei, szimbólumai: 
· Víz (Krisztus oldalából folyó víz, keresztvíz, amelybol új életre születünk a Lélek által) 
· Olaj (Amivel felkenték a királyokat az Ószövetségben, az Atya a Szentlélekkel keni fel Jézust) 
· Tuz (Pünkösdi lángnyelvek, Krisztus a Szentlélekkel és tuzzel keresztel, a ketto ugyanaz, ,,Ne oltsátok ki a 
Lelket!"  írja Szent Pál) 
· Felho és fény (Mózesnek a Sínai hegyen felhoben jelenik meg az Úr, Máriát a Lélek borítja be árnyékával, a 
Színeváltozáskor felho takarja el Jézust a tanítványok szeme elol, csakúgy, mint a Mennybemenetelkor) 
· Pecsét (zálog, hitelesíto jegy, a Szentlélek pecsétjével vagyunk megjelölve) 
· Ujj (Jézus ,,Isten ujjával", azaz a Szentlélekkel gyógyít) 
· Galamb (Jézus megkeresztelkedésekor) 
· Jézus Vigasztalónak nevezi a Szentlelket, O a Paraklétosz, az ügyvéd, a szószóló, akit Jézus elküld, hogy erot 
adjon a tanítványoknak, hogy vigasztalja oket, és általa képesek legyenek megvallani, hogy Jézus az Úr. 

2. A Szentlélek a szeretet Lelke, az Atyát és a Fiút összeköto személyes szeretet, kapocs, az a ,,légkör", amelyben az Atya 
és a Fiú szereti egymást, az o kölcsönös és nyitott, minden önzést és birtoklást kizáró szeretetük. O a harmadik isteni 
személy, akit ugyanúgy megillet az imádat, mint az Atyát és a Fiút. 

3. Az emberek felé a Szentlélek tevékenységét a megszenteléssel szoktuk jelölni: O az Atya ajándéka, akit a Fiú küld. 
Obenne és oáltala vagyunk képesek a hitre és a szeretetre. A ,,Szentlélekkel" szeretünk, jelen van kapcsolatainkban, és o 
kapcsol bennünket Istenhez, általa vagyunk közösségben a szentháromságos Istennel és egymással is. O vezeti az 
Egyházat a történelem folyamán. 

,,Mivel az Isten fiai vagytok, a Fia Lelkét árasztotta szívünkbe az Isten, aki ot így szólítja: Abba, Atya!" (Gal 4,6) 
,,Gyöngeségünkben segítségünkre siet a Lélek, mert még azt sem tudjuk, hogyan kell helyesen imádkoznunk. A Lélek azonban 
maga jár közben értünk, szavakba nem öntheto sóhajtozásokkal." (Róm 8,26) 

5. Az idok vége (az utolsó ítélet, a világ és az egyes ember sorsának beteljesedése, a halál kérdése, a holtak 
feltámadása és az örök élet) 

1. Mi a halál? 
A halálról sokat tudunk, de mégis nagyon keveset. Életünk legbiztosabb ténye, de mégis úgy élünk, mintha soha nem 
következne be. 
Ismerjük a klinikai halálból visszatért emberek halálközeli élményeit, amiknek közös vonásait az alábbiakban fogalmazhatjuk 
meg: · Az én kilépése az emberi testbol (panorámatudat) 
· Számadás az eltelt életrol (3 dimenziós képek formájában lejátszódik) 
· Az én kitárulkozása, kitágulása, az ido-és térdimenzió megváltozása, fényélmények 
De mindez még nem a halál, hiszen onnan nincs visszatérés. Ok mindig megtapasztalják, hogy egy faltól visszafordulnak. Ez a 
,,klinikai halál", ami nem végleges. 
Egy másik szempontból létezik a biológiai halál, ami az életfunkciók muködésének megszunését jelenti (szívverés, 
agyfunkciók, légzés leállása, stb.) Ezek azonban nem egyszerre következnek be. Valószínuleg a halál nem pillanatnyi esemény, 
hanem folyamat, amihez a haldoklás folyamata is szorosan hozzátartozik. A halál tehát kicsúszik a kezünk közül, nem tudjuk, 
hogy mikor áll be pontosan, hogy mi történik velünk pontosan. Tudományosan nagyrészt feltérképezhetetlen esemény. A 
különbözo vallások sokkal jobban meg tudják ragadni a lényegét. Számos megegyezo motívum található a különbözo 
vallásokban, melyek lényegüket tekintve azonosak. 

2. Viszonyunk a halálhoz 
Talán sokkal inkább fontosabb, hogy milyen a viszonyunk a halálhoz. A modern társadalom nem tud vele mit kezdeni, leszorítja 
a tudatalattiba, tabuként kezeli. Ez biztosan összefügg a hit visszaszorulásával, a túlságosan evilági szemlélettel. A nyugati ember 
iszonyúan ragaszkodik az élethez, mindenáron. Azért félünk szembenézni a halállal, mert félünk szembenézni az élettel. Platón 
szerint: ,,Halni tudni annyi, mint élni tudni." 
Régen a meghalás a családtagok körében történt, melyet szokások, rítusok szabályoztak, segítették a haldoklót és a környezetét 
is ebben a folyamatban, a halál elfogadásában és megélésében. Ma leggyakrabban kórházban, intenzív osztályon vagy izolációs 
szobában, magányosan történik a halál, amirol nem is merünk beszélni, nem fogadjuk el, titkoljuk a súlyos betegséget, stb. 
Nekünk keresztényként fontos, hogy tudatosan készüljünk a halálra, hogy megpróbáljuk megtalálni az értelmét, az elfogadását. 

3. Jézus halála és a mi halálunk 

3

Van valaki, akinek a halála megváltoztatta az elképzeléseinket: Jézus Krisztus. Az o halála másokért adott élet, halálát is tetté, 
tudatos cselekvéssé alakította. A Szentírás ezt úgy fogalmazta meg, hogy ,,legyozte a halált". Ez a mi feladatunk is. A 
halálunknak a mi tettünknek kell lennie. 
Feltámadása azt mutatja, hogy a halál már nem reménytelen elmúlás. A keresztény élet lényeges velejárója a halállal való 
szembenézés. Krisztus halálára és feltámadására keresztelkedtünk meg. Isten nekünk adott ígéretei az egész embert érintik, 
nemcsak a lelket, nemcsak a bennünk élo szellemi elemet, hanem az egész embert, aki a világba és a társadalomba ágyazva él, aki 
sokrétu kapcsolatrendszerben valósítja meg magát. A halál a számunkra kirótt ido határa, amit azért kaptunk, hogy azzá forrjunk 
ki, amik az örökkévalóságban leszünk. 
Mindezt Jézus feltámadása igazolja és támasztja alá, ami számunkra is a feltétlen értelmesség ígéretét jelenti. Így Obenne 
minden, a halál is az Istenben való élet lehetoségét hordozza. Semmi nem felesleges, semmi nem merül feledésbe, hanem minden 
felemeltetik és megmarad Isten Országában. Mindezt érvekkel nem lehet bizonyítani, hanem a hit megélésében kell igazolódnia. 
A feltámadás nem egyszeruen elmélet, tan vagy hittétel, hanem új életgyakorlat, amelyet meg kell valósítanunk ahhoz, hogy 
megtapasztaljuk igazát. 
Jézus feltámadásának így konkrét következményei vannak a mi életünkre és halálunkra nézve. Obenne Isten minden embernek 
adott életígérete is meg van alapozva. Jézus feltámadása a mi közös jövonk is egyben: olyanok leszünk, mint o. ,,Hasonlók 
leszünk hozzá, mert látni fogjuk ot, amint van." (1Jn 3,2) 
Hogyan történik a feltámadás? Krisztus saját testében támadt fel, megorizve a sebhelyeket, de nem a földi életbe jött vissza. Mi 
is mindannyian saját testünkben támadunk fel, de ez a testet ,,hasonlóvá teszi megdicsoült testéhez" (Fil 3,21). Ezt a testet hívja a 
Szentírás ,,szellemi testnek" (1Kor 15,44). 
Ez a feltámadás már rejtetten végbement azokban, akik hisznek Jézus Krisztusban, de ez az élet még ,,Krisztussal az Istenben 
van elrejtve" (Kol 3,3). 

4. A mennyország 

A mennyország tökéletes élet a Szentháromsággal, élet- és szeretetközösség vele. Megvalósulása az ember legbelsobb 
vágyainak, törekvéseinek, itt találjuk meg valódi önazonosságunkat és saját igazi nevünket, tökéletesen beépülünk Krisztusba, aki 
megnyitotta nekünk a mennyország kapuját. Istennek ezt a szemlélését a hagyomány visio beatificá-nak nevezi. 
A Szentírás képei a mennyországról: menyegzoi lakoma, élet, boldogság, az Atya háza, a mennyei Jeruzsálem. 
,,Szem nem látta, fül nem hallotta, emberi szív föl nem fogta, amit Isten azoknak készített, akik szeretik ot." (1Kor 2,9) 
Ekkor már mentesek leszünk a minden buntol és meg is tisztulunk attól és minden következményétol, életünk minden 
szempontból eljut a beteljesedésre. Ezt a tökéletes megtisztulási folyamatot nevezzük hagyományosan tisztítótuznek, ami teljesen 
különbözik a kárhozattól. Ekkor Isten tisztaságával szembesülve belátjuk életünk gyarlóságát, annak minden mozzanatát ebben a 
fényben kell átértékelnünk. Ez a fájdalmas, de mégis vigasztaló szembesülés és Isten irgalmával való találkozás a tisztulás 
folyamata. Míg végül Isten ,,letöröl a szemünkrol minden könnyet" (Jel 21,4) 

5. A pokol 

A mennyország mellett az emberi sors másik (negatív, de reális) lehetosége. Isten elutasításának állapota, ami az ember szabad 
akaratában gyökerezik. Szent János így fogalmazza meg ennek az állapotnak a lényegét: ,,Aki nem szeret, az a halálban marad. 
Mindaz, aki gyulöli testvérét, gyilkos: azt pedig tudjátok, hogy a gyilkosnak nincs örök élete." (1Jn 3,15) 
Olyan állapot ez tehát, ami a szeretet elutasításában áll fenn, annak kizárásában, az Isten arcától való elfordulásban, de szabad 
cselekedet eredménye. Így tehát nem Isten alkotta a poklot, a kárhozatot (és nem is rendel senkit kárhozatra), hanem az ember, aki 
kizárta magát Isten üdvözíto szeretetébol. 
Ez egyben sürgeto felszólítás a megtérésre, a felelosségre. 

6. Az utolsó ítélet és a különítélet 

Az Egyház vallja, hogy a világnak története van, kezdoponttal és végponttal. A világ a teremtésben keletkezett és egykor majd 
beteljesedik. A ,,világvége" tehát azt jelenti, hogy az emberiség és minden dolog elér végso céljához, beteljesedik élete, feltárul az 
egész teremtés végso értelme. 
Az utolsó ítélet fogalmával jelöljük azt az eseményt, amikor az egész teremtés mintegy Isten színe elé kerül, ekkor Isten 
igazságossága legyoz minden igazságtalanságot, amit teremtményei elkövettek, és nyilvánvalóvá válik, hogy Isten szeretete tiszta 
és erosebb, mint a halál. Isten igazságossága nem engedheti meg, hogy a világban igazságtalanság maradjon, hogy minden ki ne 
derüljön, fel ne táruljon a jó és a rossz. Ez egyben Krisztus második eljövetele is, akiben mindez megtörténik, hiszen O az Igazság, 
benne válik nyilvánvalóvá minden ember Istennel való kapcsolatának igazsága. 
Az ítélet tehát ebben a találkozásban tárul fel, lényegében nem Isten ,,ítéli meg" az embert, hanem az ember önmagát ebben a 
teljes feltárulásban. 
Az utolsó ítélet tehát az egész világ beteljesedése Istenben, aki minden lesz mindenben. Emellett létezik egy másik fogalom, a 
különítélet, ami az egyes emberre vonatkozik, és halála pillanatában következik be. E ketto pontos viszonyáról nem tudunk 
biztosat. Egyes elképzelések szerint a különítélet és az utolsó ítélet között egyfajta ,,átmeneti állapot, ido" létezik, mások szerint, 
mivel Istenben megszunik az ido általunk ismert fogalma, a különítélet és az utolsó ítélet egybeesik. 
Az ember sorsa csak az utolsó ítéletkor, az egész világ és a többi ember sorsával együtt teljesedhet be egészen, hiszen az ember 
kapcsolataiban él és ezekkel együtt támad fel, ezer szállal kötodik a világhoz, és amíg ez nem jut el a beteljesedésre, az egyes 
ember sem juthat el. 

4

7. Új ég és új föld 

Az idok végé tökéletesen elérkezik az Isten Országa a maga teljességében. A II. Vatikáni zsinat szerint ,,ez a világ elmúlik, de a 
szeretet és muvei megmaradnak". Tehát nem valamiféle testetlen és anyagtalan állapotként kell elképzelnünk a beteljesedést, mint 
ahogyan a feltámadást sem. Az anyag azonban ,,átlelkesül", szellemivé válik. A Szentírás ezt úgy fogalmazza meg, hogy ,,az o 
ígérete alapján új eget és új földet várunk, az igazságosság hazáját" (2Pét 3,13). 
Ennek az új égnek és új földnek jellemzoit szentírási idézetekkel írjuk le: 
· ,,Krisztusban mint Foben újra egybefoglal mindent, ami a mennyben és a földön van." (Ef 1,10) 
· ,,Isten lesz minden mindenben." (1Kor 15,28) 
· ,,Azt tartom ugyanis, hogy mindaz, amit most szenvedünk, nem mérheto össze a jövendo dicsoséggel, amely meg fog 
nyilvánulni rajtunk. Mert a teremtett világ sóvárogva várja, hogy Isten fiai megnyilvánuljanak. Hiszen a teremtett világ 
hiábavalóságnak van alávetve, nem önként, hanem az által, aki alávetette a reménység ajándékozásával. Mert a 
teremtett világ is felszabadul majd a romlottság szolgaságából Isten fiai dicsoségének szabadságára. Tudjuk ugyanis, 
hogy minden teremtmény együtt sóhajtozik és vajúdik mindaddig. De nemcsak azok, hanem mi is, akik magunkban 
hordjuk a Lélek zsengéit: mi magunk is sóhajtozunk bensonkben, s várjuk a fogadott fiúságot, testünk megváltását." 
(Róm 8,18-23) 
· ,,Láttam a szent várost, az új Jeruzsálemet Istentol leszállni az égbol, mint férjének felékesített menyasszonyt. 
Hallottam, hogy egy harsány hang a trón felol azt mondta: Íme, Isten hajléka az emberek között! Velük fog lakni, s ok 
az o népe lesznek. Maga a velük lévo Isten lesz az o Istenük. Letöröl szemükrol minden könnyet, és nem lesz többé 
sem halál, sem gyász, sem jajgatás, és fájdalom sem lesz többé. Ami eddig volt, elmúlt." (Jel 21,1-4) 

6. Az Egyház (lényege, egy, szent, apostoli, katolikus, közösség) 

1. Egyház = ekklészia ('egybehívás') 
A Krisztusban hívok közössége, melyet maga Isten hívott egybe, liturgikus gyülekezet valamint helyi egység is egyben. Így mi 
magunk is az Egyház részei vagyunk, nem attól különállók. Mi jelenítjük meg az Egyházat. 
AZ EGYHÁZ TI VAGYTOK!!! 
2. Az Egyházat Krisztus alapította az apostolok és tanítványok meghívása által, majd a nekik adott küldetés által, az Atya 
szándéka szerint, hogy az embereket az üdvösségre vezesse. Ennek közvetítoje az Egyház a Szentlélek megszentelo 
kegyelme által, mely mindig kíséri. Az Egyház az Istennel való bensoséges egyesülés helye. 
3. Az Egyház látható és szellemi 
Az Egyház szervezett közösség, hierarchikus intézmény, illetve Krisztus misztikus teste, látható és kegyelmi közösség. Földi 
(zarándok) és mennyei (az üdvözültek közössége) közösség egyben. 
4. Más megközelítések: 
· Az Egyház Isten népe 
· Krisztus Teste  Krisztus a fo, mi pedig tagjai vagyunk 
· A Szentlélek temploma  A Szentlélek az Egyház Lelke is, aki átjárja és kegyelmével élteti, megszenteli és 
összetartja 
· Az Egyház Krisztus jegyese, akiért Krisztus az életét adta, akiért kiszolgáltatta önmagát, mert szereti  az O 
sebeibol fakad az Egyház élete 
5. Az Egyház egy, szent katolikus és apostoli 
· Az Egyház egy: forrását és alapítóját tekintve, egy Lélek élteti 
Jellemzoi: az apostoloktól átvett egyetlen hit megvallása, egy istentisztelet közössége, az apostoli utódlás. 
Az Egyházat szakadások sebei borítják, amelyek mindig az emberek buneivel függenek össze, ezért nagy feladat az 
ökumenizmus elosegítése, a sérelmek megbocsátása és a bocsánatkérés. 
· Az Egyház szent: az Egyház szentsége nem egyes tagjainak szentségét jelenti (még bunösök közössége), hanem 
hogy Isten általa közli kegyelmét és vezet el az üdvösségre, a szentek közösségébe. Krisztus áldozata révén 
szentelodik meg. Ez persze nem menti fel az egyes tagokat az életszentségre való törekvés alól! 
· Az Egyház katolikus: egyetemes, a teljesség szerinti, mert benne Krisztus van jelen. Az Egyház kapta az 
üdvösség eszközeinek teljességét. Az Egyház mindenki felé nyitott, hiszen Isten minden embert az üdvösségre 
hívott! 
· Az Egyház apostoli: az apostolokra alapított épület  szervezetileg is és a tanításban is. Orzi a folytonosságot, a 
kezdeti tanításhoz való huséget és folytatja az apostolok küldetését, hogy az üdvösség mindenkihez elérjen. 

Kérdések: 
· Hogyan értelmezzük az alábbi kifejezést: ,,Az Egyházon kívül nincsen üdvösség"? 
· Mit jelenet az apostoli szukcesszió? 

7. Mária helye és szerepe a kereszténységben (Istenanya, az elso keresztény, Szeplotelen fogantatás, 
mennybevétel, Mária-tisztelet) 

5

Mária fontos szerepe a kereszténységben abból a ténybol fakad, hogy o a mi Urunk, Jézus Krisztus édesanyja, Isten ot 
választotta ki, hogy szíve alatt hordozza és e világra szülje a megtestesült Fiút. Mária-tiszteletünknek tehát az az alapja, hogy 
eloször az Atya tisztelte Máriát. 
Mária Jézus valóságos édesanyja, általa testesülhetett meg a második isteni személy, aki Isten és ember egyaránt, ezért 
nevezzük Máriát Istenanyának. 
Amit Máriáról hiszünk, az azon alapszik, amit Jézus Krisztusról hiszünk. Mária szabad beleegyezésébol vállalta azt a küldetést, 
amivel Isten megajándékozta ot. Az angyal ,,kegyelemmel teljesnek" nevezte ot. Az Egyház ezt a kijelentést hosszú idon át 
értelmezte, végül 1854-ban a Szeplotelen fogantatás dogmájában fogalmazta meg véglegesen. Eszerint Mária már fogantatásától 
kezdve részesült a megváltásban (mintegy elore is), ahogyan Jézus minket is megváltott az eredeti buntol halálával, ez Máriával is 
megtörtént különleges módon, ami abban mutatkozott meg, hogy Jézus érdemébol kifolyólag eleve mentes maradt a buntol. Ez 
nem azt jelenti, hogy Máriának ne lett volna személyes szabadsága, hogy ne dönthetett volna a bun mellett is. Az üdvtörténetben 
való szerepét saját személyes döntése is befolyásolta Isten kegyelmével együttmuködve. 
A Másik Máriával kapcsolatos fontos hitigazság Jézus szuzi fogantatása. ,,Aki benne fogantatott, a Szentlélektol való."  
mondja Józsefnek az angyal az evangéliumban. A szuzi fogantatásban látták az egyházatyák annak jelét, hogy Jézus valóban Isten 
Fia, aki ugyanolyan emberségben jött a világra, mint a miénk. Ennek a hitigazságnak ez a legfontosabb belso tartalma. Ezt ma is 
gyakran gúnyolódás vagy értetlenség hangjai kísérik. Antiochiai Szent Ignác így ír errol: ,,Ennek a világnak a fejedelme nem 
ismerte Mária szüzességét és szülését, ugyanúgy, mint ahogy az Úr halálát sem. Ez a három misztérium Isten csendjében 
teljesedett be." 
Jézusban Mária az egész Egyház és minden ember anyjává is lett, akit Fia maga mellé vett. A mennybevétel tanában azt az 
igazságot fogalmazza meg az Egyház, hogy Máriát Isten halálakor testestül-lelkestül a mennybe vette. Ezáltal részesedett Jézus 
feltámadásában és elovételezte mindannyiunk majdani feltámadását. Igen-je által új Éva lett, az egész emberiség, minden élo 
anyja, teljes egységben Fiával. Ez a mély egység az üdvözítés munkájában mutatkozik meg, ezért kérjük az o közbenjárását 
imádságainkban, de ez nem jelenti azt, hogy o lenne a Szentháromság ,,negyedik személye". O is ember, hozzánk hasonló, de 
ahogyan közeli szeretteink segítségét is szoktuk kérni, ezért természetes, hogy ohozzá is bizalommal fordulhatunk, hiszen o Jézus 
anyja. 
Mindezek összegzéseként elmondhatjuk, hogy Mária az ,,elso keresztény", mintaképe és kezdete az Egyháznak. Csak ezekbol 
következhet és erre épülhet Mária-tiszteletünk. Kétségtelen, hogy ennek az Egyház történelme folyamán voltak mellékvágányai, 
túlzásai, helytelen útjai, de ha a hitigazságok igazi mélységére figyelünk oda, akkor ezek nem befolyásolhatják helyes 
tiszteletünket, a helyes értelmezést. Ez a tisztelet lényegileg más, mint az Istennel kapcsolatos imádás. A Mária-tisztelet igazi célja 
éppen az, hogy Isten, a Szentháromság imádására vezessen, ebben segítsen. 

III. 
A szentségek 

1. A szentségekrol általában (meghatározásuk, lényegük)  a szentségi élet 

1. Mi a szentség? 
A szentségi cselekmény minden esetben egy szimbolikus, jelszeru történés, amelyben egy anyagi valóság, vagy még 
pontosabban: éppen egy valamilyen anyagi valóságot felhasználó esemény a vele összeköttetésben álló szavakkal együtt kifejezi és 
ezáltal ténylegesen létrehozza a szentséget felvevo ember megszentelodését, azaz az Istentol származó kegyelmi élet beléje 
áradását. 
A szentség ,,anyaga", vagyis az, ami a hozzá tartozó, értelmezo szavakkal együtt létrehozza a szentségi kegyelmet, a minket 
üdvözíto Krisztus ránk vonatkozó muködése, és ezért a szentségi cselekmény folyamatában Jézus Krisztus maga van jelen, és nem 
csupán a tole eredo kegyelmi ero. 

2. Kifejtés 
A szentség mindig dinamikus  történés, cselekmény, esemény, aminek résztvevoi vagyunk! 
Szimbolikus, jelszeru = azaz egy olyan valóság, ami egy másik dologra utal, de nem csupán megfelel neki, hanem 
kimeríthetetlen gazdagsággal beszél róla és megjeleníti (pl. egy vörös rózsa a szerelmes érzelmeit, stb.); vallási értelemben az 
érzékfeletti valósággal egész embert érinto módon hoz kapcsolatba. 
A szentségi esemény mindig egy anyagi valóságból (illetve egy anyagi valóságot felhasználó cselekménybol) és a hozzá 
tartozó szavakból áll. (pl. keresztség: vízzel való leöntés és a keresztség szavai  ,,Én megkeresztellek téged...") 
A szentség megjeleníti, valóságossá teszi, létrehozza azt a cselekményt, ami Istentol ered, és amit O arra rendelt, hogy 
megszenteljen bennünket, azaz elvezessen a vele való életközösségre. Mindig Krisztustól ered, kegyelemközvetíto esemény, de 
úgy, hogy ezáltal Krisztus muködése a maga teljes valójában megjelenik, azaz maga Krisztus az, aki jelen van ebben a 
muködésben. 

3. A szentségek felosztása 

Beavató szentségek: keresztség, bérmálás, Eucharisztia 
Az élethivatás szentségei: házasság, egyházi rend (ennek három fokozata: diákónus, pap, püspök) 
A gyógyulás szentségei: a bunbocsánat szentsége, betegek kenete 

6

2. A keresztség 

A keresztség az újjászületés szentsége, amely által Isten gyermekeivé leszünk, Krisztust öltjük magunkra, belépünk a 
Szentháromság életébe. 
Anyaga: víz (leöntés) 
Formája: ,,XY, én megkeresztellek téged az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében." 
A keresztség szertartásának további elemei: a kereszt jele, ördöguzo imádság, hitvallás, megkenés krizmával, fehér ruha, 
gyertya. 
A katekumenátus fogalma 
A keresztszülok szerepe, a gyerekkeresztség 
Kiszolgáltatója: püspök, pap, diákónus, szükség esetén bárki! 
Hatása: minden bunt eltöröl, Isten fiává és az Egyház tagjává tesz. 
Eltörölhetetlen lelki jeggyel pecsétel meg, ezért csak egyszer felveheto. 

3. A bérmálás 

1. A keresztség és bérmálás kapcsolata 

A két szentség a beavató szentségek sorába tartozik. Ezek felvétele során bejárjuk azt az utat, amit a tanítványok jártak be 
Jézus mellett: fokozatosan részesülünk az O isteni életében: 
§ a keresztség részesít az istengyermekségben, eltörli buneinket és az Egyház tagjává tesz  új teremtménnyé válunk, 
megismerve Krisztust 
§ az Eucharisztiában részesülve Krisztus testét és Vérét vesszük, azaz teljesen egyesülünk vele, hogy hozzá tartozva 
már itt a földön megízleljük az örök életet, részesei leszünk az O egyetemes áldozatának, és így is kifejezzük Isten 
Népének egységét 
§ a bérmálás kiteljesíti bennünk ezeket a kegyelemeket, miután végigjártuk Jézussal az o földi életét és egyre 
tökéletesebben hasonultunk hozzá, és tudatosan is az O élete szerint akarjuk alakítani a miénket. Megkapjuk a 
Szentlelket, ahogy a tanítványok is Pünkösdkor, Jézus eltávozása után  így küldetést is nyerünk, hogy 
tanúbizonyságot tegyünk róla az egész világ elott 

= ezáltal eljutunk a teljes keresztény nagykorúságra! 

A bérmálás a felnott keresztény élet mellett való tudatos döntés, és erre Isten válasza a Szentlélek teljességének adása. Vagy más 
szavakkal: a bérmálás a Szentlélek közlésének szentsége, mely a keresztségben kapott újjászületést, a megváltás misztériumába 
való beavatást elevenné, hatékonnyá teszi 
A bérmálás, mint a keresztség, a keresztény ember lelkébe lelki jegyet, eltörölhetetlen karaktert nyom, ezért ezt a szentséget a 
hívo élete során csak egyszer veheti fel. 

2. A bérmálás sajátossága 

A bérmálásban a Szentlélek közlése mintegy új feladatra történik, a közösség kifelé mutató, világ felé forduló feladatának 
részesévé tesz, apostoli feladatra hív, tudva, hogy nem öncélú, befelé forduló közösség vagyunk. 

3. A bérmálás lényegi szertartása 

Végeredményben a latin Egyházban érvényes lényegi szertartás a következo: A bérmálkozók bemutatását követoen a püspök 
szentbeszédet mond, ami után a jelöltek megújítják keresztségi fogadásukat. Ezt követi a püspök kézrátétele és a megkenés. A 
bérmálás szentségének kiszolgáltatása tehát a homloknak krizmával való megkenése által történik, ami kézrátétel és ezen 
szavak kíséretében megy végbe: ,,N., Vedd a Szentlélek ajándékának jelét!" A ,,Mindenható Isten" kezdetu könyörgés alatt 
történo kézkiterjesztés nem tartozik ugyan hozzá a szentség érvényes feladásához, mégis nagyon segíti a szentség teljesebb és 
mélyebb megértését. Az egész szertartásnak kettos jelentése van: a püspök kézkiterjesztése kifejezi azt a Szentírásból ismeretes 
gesztust, amely a keresztény nép közfelfogása szerint legjobban utal a Szentlélek ajándékának lehívására. A krizmával való 
megkenésben és a kíséro szavakban viszont a Szentlélek ajándékának hatása van jelezve: a megkeresztelt, akit a püspök illatos 
olajjal megken, eltörölhetetlen jegyet kap, az Úr szent jelét, és vele együtt ajándékképpen a Szentlelket, aki tökéletesebben segíti 
ot a Krisztussal való egységre, és egyúttal kegyelmet ad neki, hogy embertársai között Krisztus 'jó illata' legyen. 
§ megkenés (Krizma  az olaj osi szimbólum, amelyet sebek gyógyítására használtak, illetve a birkózók kenték be 
vele testüket, hogy kicsússzanak az ellenség kezei közül  így mi is a sátán hatalma alól.) 
§ kézrátétel (Már kezdetektol fogva a Szentlélek átadásának, közlésének jele az Egyházban.) 
§ szavak: ,,Vedd a Szentlélek ajándékának jelét!" (bibliai kifejezés: a Szentlélek ajándéka = az ajándék, aki maga 
a Szentlélek) 
Kiegészíto szertartások: a keresztségi fogadalom megújítása, szentbeszéd, a püspök kézkiterjesztése, könyörgése. 

4. A bérmálás kiszolgáltatója 
A rendes kiszolgáltató: a püspök, de adhat megbízást rendkívüli esetben papoknak is. 

7

5. A bérmálás felvevoje 
§ megkeresztelt 
§ értelme használatával bírjon 
§ legyen a kegyelem állapotában 
§ nyerjen kello oktatást 
§ tudja megújítani a keresztségi ígéretét 

6. A bérmaszülo 
A bérmaszülo szerepe hasonló, mint a keresztszüloé. Feladata, hogy segítse a bérmálandót a keresztségben tett 
ígéret huséges megtartásában, saját életpéldájával, hitével és tapasztalatával tegyen tanúságot neki a keresztény 
életrol. 
Ki lehet bérmaszülo? 
· legyen meg a kello érettsége (legalább 16 éves legyen) 
· tartozzék a katolikus egyházhoz, legyen megkeresztelt, megbérmált és részesült az Eucharisztia szentségében 
· ne kösse semmilyen törvényesen kiszabott vagy kinyilvánított egyházjogi büntetés (pl. másodszor házasult) 
· ne legyen a bérmálandó apja vagy anyja 
· éljen a hithez és a vállalandó tisztséghez méltó életet! 

Ebben a szentségben tudatosan megvalljuk keresztény hitünket, azaz Isten hozzánk szólását, és ennek 
következményeit levonjuk az életünkre. Nem elméleti ismeret csupán, hanem a keresztény élet teljességének 
elnyerése!!! Tanúságtétel!!! 

4. Az Eucharisztia 

A hálaadás szentsége, az utolsó vacsora emléke, melyen Krisztus értünk adta magát. Egyesülés Krisztussal, akinek testét és 
vérét (= Ot magát!) vesszük. Életközösség Istennel, az örök élet elovételezése, élo emlékezés. Isten szeretetének záloga. 
Anyaga: kenyér és bor. 
Formája: Az átváltoztatás szavai. 
Benne ünnepeljük Krisztus halálát és feltámadását, átmenetét az Atyához, értünk való áldozatát, szeretetének misztériumát. 
A szentmise részei, ünneplése 
Az Eucharisztiában Krisztus valóságosan van jelen (transzszubsztanciáció  átlényegülés) 
Az áldozás fontossága: keresztény életünk lényegéhez tartozik, mint ahogy például a házassághoz a testi és lelki egyesülés. 
Krisztus újra és újra a kezünkbe adja magát, O keres minket, egészen kiszolgáltatja magát nekünk. 
Az Eucharisztia közösségi vonásai: az Egyház az Eucharisztia közössége, az Eucharisztia által leszünk Krisztus testének 
tagjai. 
,,Ez az én testem, mely értetek adatik... ez az én vérem kelyhe... mely értetek és mindenkiért kiontatik a bunök bocsánatára." 

5. A bunbocsánat szentsége 

A megtérés szentsége, életünk visszairányítása Istenhez, melyben buneink bocsánatát és eltörlését nyerjük. 
A keresztségben nyert új minoségu élet nem szüntette meg természetünk gyarlóságát, esendoségét, újból és újból szükségünk 
van megtisztulásra, a szív megtérésére, hogy elforduljunk a rossztól, erot kapjunk a helyes úton való haladásra. Csak akkor 
lehetséges ez, ha felismerjük Isten szeretetét, ha helyesen látjuk Ot, nem zsarnoknak, hanem szereto Atyának, aki hazavárja a 
tékozló fiút. 
A bun az Istennel és a többi emberrel való közösség megszakítása, ezért szükséges az Istennel és az Egyházzal való 
kiengesztelodés, amelynek muvét Isten az Egyházra és benne az apostolok utódaira bízta. Nincsenek ,,magánbunök", minden 
bunünkkel Isten és a többi ember ellen is vétkezünk! 
Bunbánat  bunbevallás  feloldozás  elégtétel 
Kiszolgáltatója: pap 
Szükséges hozzá az oszinte bunbánat, Isten szeretetének és bocsánatának elfogadása. 
Kiengesztelodés Istennel, az emberekkel és önmagunkkal is (az egész teremtéssel)! 

Ehhez a témához szükségeltetik a régebben kiosztott és megbeszélt Bunbánat és bunbocsánat c. dokumentum ismerete is! 

6. A betegek kenete 

Ebben a szentségben az Egyház a szenvedo és megdicsoült Krisztusnak ajánlja a betegeket, akik csatlakoznak Krisztus 
szenvedéséhez. Az Úr a mi orvosunk, benne nyer értelmet életünk szenvedése, megváltó muvéhez csatlakozhatunk. Ebben a 
szentségben Krisztus gyógyítja testünket és lelkünket. 
Megkenés 
,,Az utolsó kenet"  a középkorban leginkább csak a haldoklóknak adták fel, de minden betegnek! Többször felveheto. 
Helyes a bunbocsánat szentségével és az Eucharisztiával együtt kiszolgáltatni. 

8

Hatása: megerosítés a szenvedésben, belso béke, elfogadás, a gonosz kísértései ellen is megerosít, a Szentlélek ajándéka, lelki és 
esetenként testi gyógyulást is ad. 
Kiszolgáltatója: pap. 

7. A házasság szentsége 

Ld. a szexualitásról szóló fejezetnél!!! 

8. Az egyházi rend szentsége (diakonátus, papság, püspökség)  szerzetesség 

Krisztus apostolaira bízta küldetésének folytatását, ok pedig továbbadták azt az Egyház szolgálatára kiválasztottaknak. Ennek 
szentsége az egyházi rend, ami tehát visszavezetheto az apostolokig (apostoli szukcesszió), illetve magáig Jézusig, és ami fennáll 
az idok végezetéig. 
· Az egyházi rend szentségének három fokozata: püspöki, (áldozó)papi, diákonátusi fokozat. 
· Az egyetlen pap Krisztus, aki a közvetíto Isten és ember között, de az o papságában mindannyian részesülünk 
(általános papság). Kétfajta részesülés lehetséges: az egyik valamennyi hívoé, a másik pedig az Egyház szolgálatában 
áll (hivatali vagy szolgálati papság), olyan eszköz, amely által Krisztus vezeti és építi Egyházát. 
· A fölszentelt papság szolgálatában maga Krisztus van jelen és cselekszik. A pap tehát Krisztus személyében és az o 
erejével cselekszik, mintegy ot jeleníti meg a közösség elott. Ez a papság szolgálati, a papi hatalom nem másért van és 
nem mást jelent, mint szolgálatot. 
· A pap egyben az Egyház nevében is cselekszik: Isten elé terjeszi az Egyház imádságát és bemutatja az eucharisztikus 
áldozatot. 
· Az egyházi rend teljességét a püspökszentelés közli, a papok az o munkatársai, a diákónusok az o segítoik, akik a 
hívok szolgálatára vannak rendelve. 
· Kiszolgáltatása mindhárom fokozatban a püspöki kézrátétellel és a felszentelo imádsággal történik. 
· Azok vehetik fel, akik meg vannak keresztelve és felismerik Isten szentségi hívását a szolgálatra. Eltörölhetetlen jegyet 
hoz létre a felvevoben, amelyet nem lehet feloldani. 
· A papok és püspökök cölibátusban élnek,a mit a Mennyek országáért vállalnak. Diákónusok lehetnek családos férfiak 
is. 

A szerzetesség: 

· A megszentelt életet élok állapota az evangéliumi tanácsok (szegénység, engedelmesség, tisztaság) vállalásán alapul, 
amihez fogadalmakkal kötelezodnek el. 
· Ez az állapot a teljes Istennek szenteltségben jelenik meg és a keresztségben gyökerezik, a keresztségi kegyelmeket 
bontakoztatja ki. 
· Nem önmagáért való állapot, hanem egyben prófétai jel is az Egyházban, ami minden pillanatban lényegénél fogva a 
hívek elé éli a Mennyek országának fontosságát és az eljövendo világ dicsoségét (eszkatológikus funkció). Emiatt a 
szerzetesi lét szorosan az Egyház lényegéhez tartozik. Egyben az Egyház közösségi jellegét is megéli, melynek 
alaptörvénye a szeretet. 

IV. 
Kinyilatkoztatás és Szentírás 

1. A Szentírás (szent könyv, részei, lényege, Ó- és Újszövetség) 

A Szentírás  Jézus Krisztushoz hasonlóan  kettos természetu (isteni és emberi). Isten saját szavát, kinyilatkoztatását emberi 
szóra bízza, mint ahogyan az örök Atya Igéje is az emberi gyönge test felvételével emberekhez lett hasonlóvá. Ezt a folyamatot 
nevezzük a Szentlélek sugalmazásának, ami azt jelenti, hogy Isten embereken keresztül fejti ki muködését, adja 
kinyilatkoztatását. Nem akarja kizárni ebbol a szerzok képességeit, erejüket, adottságaikat, személyiségük jegyeit, sot 
korlátozottságukat, gyengeségüket sem, de mindezeken átragyog az isteni Ige fénye, ezekben és ezek által jelenik meg a 
kinyilatkoztatás. Isten tehát embereken keresztül szól emberi módon. A Bibliának az isteni és emberi dimenziójának feszültségét 
nem szabad feloldanunk, fenn kell tartanunk. Mint ahogy Krisztus Isten is volt és ember is, hasonlóan a Biblia isteni is, és emberi 
is. Mindketto egyszerre. A sugalmazás nem kapcsolja ki az emberi közremuködést, hanem abban megtartja az ember a maga 
egész egyéniségét. Úgy sem szabad gondolni, mintha egyik rész az emberi, a másik rész Isten muve lenne. Az egész mu az ember 
és az egész mu az Isten sugalmazásának eredménye. 
Azonban nemcsak a szerzoket segíti a Szentlélek muködése, hanem a nyitott szívu és a Szentlelket kéro, befogadó olvasót is: 
így a Szentírás helyes értelmezoje is a Szentlélek. 
Az értelmezéshez 3 ismérvet kell figyelembe venni (a II. Vatikáni zsinat tanítása szerint): 
1. 
Szem elott kell tartani az egész Szentírás tartalmát és egységét (az isteni üdvterv egysége 
folytán.) Ez azt jelenti, hogy sosem szabad teljesen kiszakítva, a többi résztol függetlenül megközelíteni egy 
szövegrészt. 

9

2. 
A Szentírást az egész Egyház élo hagyományával összhangban kell olvasni, hiszen az Írás az 
Egyház közösségében született, alakult ki, ez hordozza az Írás élo emlékezetét, ezért ez a közösségi 
hagyomány tudja csak helyesen értelmezni. 
3. 
Figyelemmel kell lenni a hit analógiájára. Ez azt jelenti, hogy az igazságok belso, rendezett, 
egymás közötti kapcsolódását és a kinyilatkoztatás egészébe való beágyazódását kell szem elott tartani. 
Mint irodalmi alkotás megértéséhez (hogy megértsük a szent szerzok szándékát) természetesen ismernünk és figyelembe kell 
vennünk az adott kor és kultúra viszonyait (háttérismeret: pl.: világkép, tudományos elképzelések), az irodalmi mufajokat (a 
korabeli általános gondolkodás-, beszéd- és elbeszélésformákat) és kifejezo eszközöket (képek, hasonlat, megszemélyesítés, 
allegória). 

Mufaj és mufaj (késobb nyelvtanból és logikából így fogod tanulni: stílus, nyelvi játékmezo) között igen nagy különbség van. 
Egy aesopus-i tanítómesében például az állatok beszélnek. Természetesen nem állunk le a szerzovel vitatkozni: ,,Az állatok nem is 
tudnak beszélni!" Így természetesen Jónás történetén sem a leírt sajátságos tényeket kell számon kérni (cethal, Ninive leírása, 
stb.), hanem a mondanivalót kell kihámozni a sokszor mesésen, hihetetlenül hangzó történetbol, ebben az esetben többek között 
Isten irgalmát, megbocsátását. A hétköznapok embere is tudattalanul használ irodalmi mufajokat: egy balesetet más módon mond 
el a rendor, egy riporter, egy orvos, vagy a baleset résztvevoje. Az egyik csak a tényeket mondja el, a másik már az élményeit is 
beleviszi. Még jobban észreveheto a különbözoség, ha a különbözo kultúrájú embereket veszünk figyelembe: egy mérnök, egy 
munkás, egy szakember, vidéki, városi, sot egy európai, vagy kínai, stb. egészen más módon reagál egy és ugyanazon eseményre. 
A másik fontos tényezo a mu megértéséhez a keletkezési háttér. Megérthetné-e valaki helyesen a Walesi bárdokat, aki nem tudja, 
hogy a balladát Arany az 1848-as szabadságharc után, a Habsburg elnyomás korában írta? 

A Szentírásban is különféle mufajok (költoi-, prófétai szövegek, apokaliptikus képek) vannak, amiben az igazság nem egyforma 
módon jelenik meg és fejezodik ki. Ennek tanulmányozása, figyelembevétele rendkívül fontos, hisz a kinyilatkoztatás tartalmáról 
van szó! 
Nagyon fontos hangsúlyoznunk a két szövetség egységét: mindketto Isten kinyilatkoztatása. A Bibliában nyomon követhetjük az 
,,úton lévo" igazságot, amely fokozatosan bontakozik ki, nem a rossz felol a jó felé haladva (Isten sohasem akarhatja a rosszat), 
hanem a tökéletlentol a tökéletes, a részlegestol az egyre teljesebb felé. A Katolikus Egyház Katekizmusa hangsúlyozza: Az 
Ószövetség a Szentírás el nem hagyható része. ,,Jóllehet az Ószövetség könyvei ,,kevésbé tökéletes és idohöz kötött mozzanatokat 
is tartalmaznak", mégis Isten üdvözíto szeretetének pedagógiáját tanúsítják. Isten kiválaszt egy népet, és fokozatosan neveli, 
vezeti az egyre teljesebb kinyilatkoztatás felé, egyre teljesebben közli magát vele, de ehhez szükséges egy fejlodési folyamat, 
amely lehetové teszi számukra ennek a kinyilatkoztatásnak befogadását, megértését. Így nyilván nem kérheto számon a 
kezdetektol fogva egy teljes, mindenre kiterjedo ismeret. Sok emberi esemény, a korhoz és a kor felfogásához kötött értelmezés 
szerepel ezért az Ószövetségben. Az Újszövetség központi gondolata pedig: Jézus Krisztus (akiben az elso szövetség, az 
Ószövetség beteljesedik!), Isten megtestesült Fia, az O cselekedetei, tanítása, szenvedése és megdicsoülése, továbbá Egyházának 
kezdete a Szentlélek irányítása alatt. 

Ugyanakkor az Egyház a Szentírásról ezt mondja: Ez az én, a te, mi életünk vezérfonala! Ero és segítség, fény és eligazítás. 
Hogyan olvassuk? Az irodalmi muvön túltekintve: hogyan éljünk vele? 
Néhány fontos tudnivaló: 
· Mi a kánon? A kánon szó jelentése eredetileg zsinórmérték. Az Egyház az apostoli hagyomány alapján kialakított 
azoknak a könyveknek a gyujteményét, amelyek beletartoznak a Szentírásba. 
· Hány könyvbol áll a Szentírás? Az Ószövetség 46, az Újszövetség pedig 27 könyvbol áll. 
· Milyen részekbol áll az Ószövetség? A Tóra (Mózes öt könyve, a törvény), történeti könyvek (pl. Sámuel két könyve), 
Próféták (Nagy próféták, pl. Izajás, Jeremiás; kis próféták, pl. Ozeás, Ámosz), Bölcsességi könyvek (pl. zsoltárok, a 
Prédikátor könyve). 
· Milyen részekbol áll az Újszövetség? A négy evangélium, az Apostolok cselekedetei (az Egyház kezdeti muködése), 
apostoli levelek (Pál, Péter, Jakab, János), a Jelenések könyve. 

Függelék: 

Egy-két gyakorlati útmutatás: 
A Szentírás olvasását segíthetik a különbözo útmutatók is, melyek minden napra egy ó- és egy újszövetségi igét tartalmaznak. De, 
hogyan olvassam? Eloször mindig imádkozz. Kérd Istent, hogy segítsen megérteni, amit olvasol és megtenni, amit megértettél. Ha 
elolvastad az igét, keresd meg azt a mondatot, amelyik a legfontosabb számodra, legjobban elgondolkoztatott. Húzd alá, vagy írd 
föl magadnak egy füzetbe. Azokat az igéket, amelyek különösen fontosak számodra, tanuld meg kívülrol is. Hiszen ami a fejedben 
van az könnyebben betölti a szívedet. Így késobb is vissza tudsz emlékezni rá, másoknak is beszélhetsz róla. Próbáld megérteni az 
olvasott ige mondanivalóját. Csendben gondold át, hogy mit akar Isten neked mondani. Eloször igyekezz elképzelni azt a helyzetet, 
amit a szentíró leír. Mi volt Isten mondanivalója ott és akkor, amikor az írás született? A következo kérdések segíthetnek ebben: 
Mit mond nekem, mit üzen nekem ez a szöveg? Mit mond azoknak, akikkel kapcsolatban vagyok? Mi döbbentett meg legjobban 
ebben a szövegben? Mi kelt bennem ellentmondást, ellenkezést? Hogyan válik itt nyilvánvalóvá Isten muködése? Mindig így 

10

muködik Isten? Ma is történnek hasonló események? Mit mond az ige Istenrol, Jézusról, a Szentlélekrol: Milyennek ismerhetem 
meg oket, mit cselekszenek? Van-e az igében jó példa, amit követhetek? Van-e az igében rossz példa, amitol tartózkodnom kell? 
Van-e az igében olyan figyelmeztetés, felszólítás, amelynek engedelmeskednem kell? Van-e ígéret az igében, amelyben 
bízhatom? Mit mond a szöveg mindennapjaim számára? Van-e tanács benne a mai napra? Van-e benne imádság, ami az én 
imádságom is lehet? Mit mond az ige családommal, barátaimmal, feladataimmal kapcsolatban? Esetleg: Rólam van szó a 
szövegben? A Szentírásnak ebben a részletében mi Isten ajándéka? (Hogyan kelt bennem bizalmat, és hogyan ébreszt örömet?) 
Mit adhatok tovább másoknak abból, amit olvastam? Hogyan lehetne azt legalkalmasabban tenni? Mit köszönhetek meg, mit kell 
beismernem, és mit kérhetek imádságomban a szentírásolvasás után? 

2. Jézus Krisztus evangéliuma (evangélisták, Jézus élete, életének értelmezése) 

Jézus Krisztus történelmi személy volt, valóságos Isten és (ugyanakkor) valóságos ember, akiben beteljesedett az Ószövetség 
messiási várakozása. 
A Jézus életére, tanítására vonatkozó legfontosabb források az evangéliumok, amiket nem szabad csupán mint történelmi 
dokumentumokat szemlélni, hiszen életünk vezérfonaláról van szó: fontos teológiai- (vagyis hitünk szempontjából lényeges) és 
személyes (Neked szóló ,,itt és most") mondanivalót is hordoznak. (Természetesen az evangéliumokon kívül is vannak történeti 
források Jézusról, mint pl. Josephus Flavius A zsidók története címu munkájában, apokrifekben, Tacitus, ifj. Plinius, Suetonius 
történeti muveiben, stb.) 

Az evangéliumokban a Jézusról szóló történeteket azért beszélték el és hagyományozták tovább, mert a Krisztusban való hit 
és élet azt igényelte, hogy emléke eleven maradjon. A szóbeli áthagyományozás során bizonyos események feledésbe merültek, 
mások átalakultak, kiegészültek, vagy a mindenkori (Jézusról tanúságot tevo) helyzetnek megfeleloen módosultak. Ez magyarázza 
a hagyományban fellelheto eltérések és változatok létét (lásd: a szinoptikus evangéliumok  Máté, Márk, Lukács  néhol ,,eltéro" 
beszámolóit). Természetesen ezek az írások nem Jézus életében készültek, de egész életének ismeretében. Az evangéliumok 
emiatt (szintén természetes módon) már értelmezik is Jézus életét, tanítását, de ebben az értelmezésben nem sérül az eredeti 
mondanivaló, a lényeg. A tanítványok már Húsvét fényében hirdették az evangéliumot és az evangélisták is így írták meg Jézus 
történetét. Értelemszeruen így egyes események már túlmutattak magukon, más fényben tuntek fel, átértékelodtek: Jézus halála és 
feltámadása után a tanítványok többet megértettek Jézus szavaiból, életébol, mint esetleg a szavak elhangzásakor, hiszen mindez 
igazolódott a feltámadáskor. De ebben a folyamatban nem sérült az elbeszélt események történeti értéke. 
Az evangéliumok kialakulásában tehát 3 fokozatot különböztethetünk meg: 
8. Jézus élete és tanítása; 
9. A szóbeli hagyomány; 
10. Írásba foglalt evangéliumok. 
Jézusról kapott képünk tiszta és világos. A Róla szóló történetek mögött az osegyház különbözo kérdéseire kereste és találta 
meg a választ. Például: Hogyan viselkedjék az ember szombaton? Be kell-e tartani étkezéskor a tisztulási eloírásokat? Tarthat-e az 
ember bunösökkel közösséget, kapcsolatot? Mi a teendo, ha a közösségben arról folyik a vita, ki nagyobb a másiknál? Szabad-e 
Jézustól csodát várni? Egyáltalán, ki ez a Jézus, és miért hiszünk benne? A korhoz kötött konkrét kérdések mellett  illetve az 
ezekre adott válaszok szellemében is  örök érvényu válaszokat kapunk Jézus szavaiban, életében saját életünk legfontosabb 
kérdéseire is. 

A négy evangélium: Máté, Márk, Lukács, János. Szinoptikus (együttlátó) evangéliumoknak hívjuk Máté, Márk és Lukács 
evangéliumát. Az evangéliumok értelmezésekor figyelembe kell venni, hogy ki írta azt, milyen környezetben, kik voltak a 
címzettek. Ezek befolyásolták, hogy hogyan alakította a rendelkezésére álló anyagot. A következokben megnézünk néhány fontos 
jellemzot az egyes evangéliumokról: 
a. Márk 
Ez a legkorábbi evangélium, 65 és 70 között foglalta írásba szerzoje, aki valószínuleg számos esemény közvetlen szemtanúja 
volt, Jézus közvetlen környezetébol származik, valószínuleg késobb Péter köréhez tartozott. Egyes vélemények szerint az 
elfogatás leírásakor szereplo mezítelen ifjú maga a szerzo lehetett. Az evangélium címzettjei Palesztinán kívüli pogány-
keresztények, egyes elképzelések szerint Rómában, mások szerint Szíriában élo közösségnek íródott. (Arra, hogy pogányokból lett 
keresztények a címzettek, például abból lehet következtetni, hogy a zsidó hagyományokat, szokásokat részletesen magyarázza, 
azaz olyanoknak ír, akik ezeket nem ismerhették) Többnyire szóbeli hagyományra támaszkodik, kevés az írásos elozménye. 
b. Máté 
A szerzo maga is apostol volt, tehát közvetlen és közeli tanúja az eseményeknek. Sok földrajzi nevet hoz, szemita jellegu az 
evangéliuma, teológiájában fontos szerepet kap Isten országának fogalma, valamint gyakran idézi az Ószövetséget. Valószínuleg 
70 körül írták, hiszen utal, de még nem egyértelmuen Jeruzsálem és a templom pusztulására, a keletkezés pontos idejét azonban 
nem tudjuk pontosan meghatározni. Az biztos, hogy ismerte a Márk evangéliumot, azaz azután keletkezett. Valószínuleg görög 
nyelvu, de zsidó-keresztény közösségnek íródott (Szíria, Antióchia vagy Fönícia). 
c. Lukács 

11

Lukács orvos volt, az evangéliumon kívül o írta az apostolok cselekedeteit is. Tudjuk róla, hogy sokáig Pál apostol társa volt, 
elkísérte missziós útjai jó részére. Evangéliumát görögök nyelvu pogány-keresztényeknek írta 70 és 90 között Görögországban, 
esetleg Alexandriában vagy Rómában. Talán a legigényesebben megfogalmazott evangélium, szerzoje maga is kifejti, hogy 
gondosan utánajárt minden részletnek (ezzel magyarázható a számos csak ebben az evangéliumban szereplo rész), 
valószínusítheto, hogy ismerte Máriát is. Biztosan ismerte a Márk evangéliumot. Teológiájában fontos szerepe van a húsvéti 
misztériumnak, a Szentlélek muködésének és o ábrázolja a legnagyobb együttérzéssel a szegényeket és gyengéket, a szociális 
kérdések fontos helyet kapnak nála. 
d. János 
Talán a legsajátosabb szemléletu evangélium János apostolé, aki Efezusban írta meg munkáját már idos korában. Fontos témák 
nála: Jézus órája, a tanúságtétel, Jézus identitása, a nagy konfliktus (ami túlmutat a pusztán emberi eseményeken), Jézus 
feltámadása. Jézus csodái mint jelek szerepelnek, mély teológiai tartalmat sugallva, mindig a hit kérdéséhez kapcsolódva, azzal 
párhuzamosan. Több tényezobol nyilvánvaló, hogy biztosan szemtanú írta, de ismerte a szinoptikus evangéliumokat is. Írása a 
történeti hitelesség mellett gyakran szimbolikus is. Stílusa személyesebb, mint a szinpotikusoké. Valószínu, hogy tanítványi köre 
késobb még néhány betoldást eszközölt a szövegben a jánosi hagyományból. Krisztológiája már kidolgozottabb a többi 
evangéliumnál, egyházfogalma is fejlettebb. Már helyet kap benne a különbözo kialakulóban lévo téves irányzatokkal való 
polémia (pl. akik tagadták Jézus valóságos emberségét, illetve a gnosztikusokkal való vita nyomai is felfedezhetok.) Valószínuleg 
100 körül keletkezett. 
(Mindebbol az is következik, hogy Pál levelei korábban íródtak, mint az evangéliumok, a legkorábbi újszövetségi irat az 1. 
thesszalonikai levél.) 

3. Jézus és az Isten Országa (az Isten Országának fogalma, szerepe Jézus tanításában és a mi életünkben) 

Jézus igehirdetésének és fellépésének középpontjában az Isten Országának fogalma áll, ez Jézus talán legszemélyesebb ügye, 
aminek megvalósulását küldetése fo céljának tartotta. 

a. Az Isten Országa fogalom 

A fogalom eredeti jelentése Isten uralma. Az Isten országának megvalósulása azt jelentette, hogy eljön az igazságos uralkodó, 
aki a kiszolgáltatottaknak, gyengéknek, szegényeknek védelmezoje. Ezt a feladatot várták a korban az igazságos királytól. 
Az Isten országában Isten uralma, igazsága megvalósul az emberek között, o a z élet és a történelem ura, ahol Isten valóban 
Isten és Úr lehet. Ez Jézus küldetésének és egyben személyének végso titka. Ez egy új korszak keretében valósul meg. 

b. Jézus és az Isten országa 

Jézus már fellépésének kezdetén meghirdeti Isten Országát, az ehhez való tartozás feltételével, a megtéréssel együtt. Ennek 
megvalósulását tekinti fo céljának. Igehirdetésében kettosség figyelheto meg: Isten Országa majd eljön, de már egyben itt is van, 
már megvalósulóban van, már közel van, a jelem és a jövo feszültségében van. 
Ennek értelmezéséhez tisztában kell lennünk a korabeli idofelfogással. Az ido nem pusztán kvantitatív minoség volt, hanem 
kvalitatív is. Az idot a tartama szerint mérték. Azon múlik, hogy minek az ideje van itt. Jézus azt tanítja tehát, hogy Isten 
Országának most van az ideje, a jelen azáltal minosíttetik, hogy Isten Országa érkezik és döntésre hív. Ennyiben tehát a jelenben 
is hat már. Isten Országának megvalósulása az ember döntésétol is függ, nem független az ember hitétol: ez a ,,történo 
történelem", ami tehát dialogikus jellegu: Isten ajánlata, ami az ember válaszára vár, szabad döntését kívánja. 
Jézus példabeszédekben tanított Isten Országáról: Isten Országát a mustármaghoz, a kovászhoz hasonlítja. Ezek lényege, hogy 
Isten Országa rejtett valóság, hétköznapi, rejtett jelenlétben áll fenn, Isten uralmának kezdete egy olyan világ közepén, ami az 
emberi szem számára semmi különöset nem mutat. 

c. Isten országának jellemzoi 

A megvalósult Isten Országában Isten minden lesz mindenben. Eljön az o uralma, aki abszolút értelemben minden valóság 
ura. Jézus Istene közeli Isten, úgy beszél róla, mint abbáról. Ebben az országban megvalósul Isten szeretet-uralma. 
Az abba megszólítás gyermeknyelvi, hétköznapi beszéd, de egyben udvariassági forma is egyben, ezzel hirdeti Jézus 
egyedülálló módon Isten közelségét. 
A gyermekség Isten országának fo jellemzoje lesz. Isten atyaként szereti az embert, irgalmas, teremto jóság, életre kelti, ami 
elveszett, megkeresi az elveszettet. Saját magát ajándékozza. Ez az embertol megtérést és hitet követel, az emberi 
teljesítményekrol való lemondást, bizalmat, ráhagyatkozást, az egzisztenciánk Istenre alapozását. Isten a szeretet élo Istene. 
Ez a tény áll Jézus örömhírének középpontjában. 
Isten országa testi-lelki üdvösség, élet, gyógyulás, megváltás, a bunök bocsánata, öröm, megtaláltatás, Isten irgalma, 
elfogadás. Ezt olvashatjuk ki Jézus szavaiból, példabeszédeibol. 
Jézus arra tanít, hogy ennek a szeretetnek az emberek között is uralkodnia kell, ekkor juthat érvényre a valóság végso alapja. 
Lehetové válik a világ megváltoztatása. Isten Országa kicsiben kezdodik a te életedben! 

4. Jézus és az imádság (az imádság lényege, fajtái, az imádság Jézus életében) 

12

a. Mi az imádság? 

,,Számomra az ima a szív lángolása 
az égre vetett egyszeru pillantás, 
a hála és a szeretet kiáltása 
megpróbáltatásban és örömben egyaránt." 
(Kis Szent Teréz) 

,,Még azt sem tudjuk, hogyan kell helyesen imádkoznunk." (Róm 8, 26) 
A kiindulási állapot: alázat. Az alázatos és töredelmes szív mélységeibol szólunk Istenhez. Az alázat készség arra, hogy 
ingyen kaphassuk az imádság ajándékát: Az ember Isten koldusa. (vö.: Szent Ágoston) 
Jézus és a szamariai asszony: 
Kút, ahová vízért megyünk, és ahová eljön Krisztus. O keres minket elsoként, o kér inni. Jézus szomjazik és kérése Isten 
mélységeibol jön, aki vágyakozik utánunk. Akár tudjuk, akár nem, az imádság Isten és a mi szomjúságunk összetalálkozása. 
Válasz Isten ingyenes szeretetére, a hit felelete a megváltás ingyenes ígéretére, a szeretet válasza az Egyszülött Fiú 
szomjúságára. 
Honnan fakad az ima? A szívbol. A szív a lakás, ahol vagyok, ahol élek, ahonnan elindulok, a mi rejtett belso középpontunk, 
a döntés és az igazság helye. A találkozás helye, ahová befogadhatok másokat és magát Istent  a szövetség helye. Az imádság 
szövetség, kapcsolat Istennel  egyszerre Isten és az ember cselekedete, a Szentlélekbol és belolem fakad, teljesen az Atyára 
irányul, egységben az emberré lett Isten Fia emberi akaratával. 
,,Maga a Lélek jár közben értünk szavakba nem foglalható sóhajtozásokkal." (Róm 8,26) O kiált bennünk: ,,Abba, Atyaánk'" 
(Róm 8,15) 

b. Az imádság formái 

5. Áldás és imádás (,,igen")  adoráció  ,,Ki vagyok én, és ki vagy Te?"  elismerés  Isten Isten. 
6. Hálaadó imádság (,,köszönöm")  Eucharisztia. 
7. Kéro imádság (,,kérlek"  ,,bocsáss meg")  bocsánatkérés  a Szentlélek kérése: a legfontosabb kérés, amit 
Isten soha meg nem tagad. (,,A Mennyei Atya megadja a Szentlelket azoknak, akik kérik Tole."  Lk 11,13) 
8. Közbenjáró imádság (,,adj"  ,,segíts")  Jézus a közbenjárója a bunösöknek, bajba jutottaknak, hozzá 
csatlakozunk  másokért. 
9. Dicsoíto imádság (,,vagy")  tetteiden túl azért dicsérlek, mert vagy. 

c. Jézus tanítása az imáról 

Jézus sok helyen beszél az imádságról, annak helyes módjáról és lelkületérol. Máté evangéliumában foként a Hegyi 
Beszédben szól errol. (Mt 6,5-15; 7,7-11) 
Jézus tanítása szerint az imádság csak az oszinteségbol fakadhat és nem kérkedésbol, alázatból és nem gogbol (a farizeus és a 
vámos). Ekkor az imádságban feltárul az emberi élet realitása, létrejön a nyitottság az Istennel való találkozásra. 
Jézus beszél a szüntelen imádság állapotáról, hogy soha nem szabad belefáradnunk az imádságba. Minden, egy egész emberi 
élet válhat imává, ha Isten jelenlétében, az o akarata szerint éljük, neki felajánlva. 
Az imádság az intim, belsoséges kapcsolat kifejezodése Istennel, ezért beszél Jézus arról, hogy ,,titokban", rejtekben kell 
imádkozni. 
Mindez a tanítás Jézus saját tapasztalatából fakad. 

d. Jézus az imádság állapotában élo ember 

Jézus imádságának alapja mély kapcsolata az Atyával: 
· Megkeresztelkedése: a pusztába vonul, hogy egyedül maradhasson az Atya által mondott szavakkal. 
· Éjszakai imádságok: gyakran virraszt Jézus éjszaka az emberektol elvonultan, ellensúlyozva az ot körülvevo 
nyüzsgést, aktivitását, megmerítkezik az Atya szeretetébben. 
· Fontos döntések elott: például az apostolok kiválasztása elotti éjszakát imádságban tölti. (Neked is fontos, hogy 
átimádkozd a fontos döntéseket!) 
· Minden élethelyzetet ebben az állapotban él meg és az imádságban értelmezi, keresi Isten akaratát (pl. getszemáni 
kert). Az imádság számára nem más, mint az Atya akaratának keresése. 
· Jézus gyakorolja a közbenjáró imát is, ennek legkiemeltebb helye kivégzése, amikor épp kivégzoiért imádkozik és 
mentségeket keres nekik a legnagyobb szenvedés közepette is. 

Függelék: 
A Miatyánk: a keresztény imádság mintája 

13

A Miatyánk imádságát maga Jézus adta nekünk, mint minden imádságunk mintáját. Ebben az idoben szokás volt, hogy 
minden mester (mint például Keresztelo Szent János is) saját, jellemzo imádságra tanította tanítványait. Lukács evangéliumában 
ezt kérik Jézustól a tanítványok, és o ekkor mondja el nekik a Miatyánkot. 
A Miatyánkban bepillantást nyerhetünk Jézus imádságába, legbelsobb mélyébe, intim kapcsolatába az Atyával. Ez az 
imádság Jézus saját imádságából fakad. 
Két részre oszthatjuk az imádságot: 
1. rész: teocentrikus, az Isten szóra és a 'tied' birtokos névmásra épül. 
2. rész: ,,egyház"-, közösségközpontú: a 'mi' személyes névmás és a 'mienk' birtokos névmás használata jellemzo rá. 

Bevezeto megszólítás: ,,Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy": 
Isten megszólítható, közel van az emberhez, neve van, azaz kinyilvánítja az embernek lényét. Isten Atya, Abba, ahogy maga 
Jézus szólítja, úgy szólíthatjuk mi is, hiszen Jézus által mi is gyermekei vagyunk. A ,,mi" megszólítás feltételezi a közösséget, 
testvérek vagyunk, mert egy Atyánk van, a Mennyei. Az Atya mindenét megosztja gyermekeivel, részt ad életében is  ezzel a 
bizalommal fordulhatunk Istenhez. Jézus ilyen Atyát állít elénk az imádság elején, ilyen Atya elé terjeszthetjük kéréseinket. Maga 
a Lélek kiált fel bennünk így: Abba, Atya! A Miatyánk tehát szentháromságos imádság. 
· Az elso kérés: ,,Szenteltessék meg a te neved": 
A név a Bibliában összefoglalja és kifejezi valaki létét. Mindannak, ami létezik, neve van, aminek nincs neve, az nem létezik. 
(Ádám feladata a paradicsomban, hogy nevet adjon az élolényeknek.) Isten megnevezi magát az embernek. A név tehát maga 
Isten. 
Isten nevének megszentelésén Isten és ember együtt dolgozik. A Miatyánk elso három kérése magára Istenre vonatkozik, de 
van egy rétege ezeknek a kéréseknek is, amelyek az ember aktív közremuködését tételezik fel. Tehát burkoltan a magunk számára 
is kérünk: legyünk olyanok, hogy Isten neve megszentelodhessen általunk, véghez vihesse ezt a muvet általunk. O maga a 
cselekvo, de nélkülünk nem tudja megvalósítani nevének megszentelését, bennünk ragyog fel az o dicsosége. 
Megszentelni annyit jelent a Bibliában, mint kinyilvánítani valamit a maga valójában, azaz itt Isten nyilvánuljon ki a maga 
valójában, dicsoítessék meg: Isten lehessen valóban Isten itt a földön, adassék meg neki az, ami az övé, hassa át a világot Isten 
szentsége és különösen is az embereket. Isten nevének megszentelése tehát egyben az ember üdvössége is, ezzel a kéréssel ezt is 
kérjük. · A második kérés: ,,Jöjjön el a te országod": 
Isten Országának jelentését már tisztáztuk. Tudjuk, hogy ennek eljövetele Jézus szíve ügye, legfobb vágya  ezért tehát 
minden nap imádkoznunk kell. Isten uralma a földön azt jelenti, hogy Isten vezetoje, pásztora népének, aki megbocsát és 
gondoskodik a szegényekrol és árvákról: rólunk. Ennek eljövetele nemcsak egy kezdetet jelent, hanem az uralom érvényre jutását, 
kiteljesedését is. Mi pedig Isten országának polgárai vagyunk. Isten Országának megvalósításához szintén szükség van az 
emberre, hiszen ez az ország köztünk és bennünk van. Azt kérjük tehát egyben, hogy Isten valósítsa meg bennünk ezt az országot. 
El kell fogadnunk a felkínált üdvösséget. 
· A harmadik kérés: ,,Legyen meg a te akaratod": 
Isten akaratának megvalósulás országának eljövetele. Végeredményben mi Isten akarata? Az ember üdvössége. Ebben az 
imádságban szintén imádkozunk magunkért is. Isten nem azt akarja, hogy elvesszünk, hanem hogy megtérjünk, hogy 
megtaláltassunk és eljussunk az üdvösségre, a vele való közösségre: teljesedjen be az üdvtörténet. Ez nem ráhagyatkozás, 
belenyugvás egy külso akaratba a részünkrol, hanem odafordulás teljes eronkbol ahhoz, aki végbe tudja vinni akaratát bennünk. 
,,Amint a mennyben, úgy a földön is": ezt lehet érteni e kérés kapcsán: ott van a menny, ahol megvalósul Isten akarata, legyen 
így a földön is; de lehet érteni a három kérés lezárásaként is: mindhárom kérés teljesedjen be itt a földön, ahogy a mennyben van. 
· A negyedik kérés: ,,Mindennapi kenyerünket add meg nekünk ma": 
A kérés az ember javára vonatkozik, de több rétegu. Egyrészt a megélhetéshez szükséges legszükségesebb javakért 
könyörgünk. A kenyér a Szentírásban ezt a legszükségesebbet jelenti, a létfenntartást. Az egész közösségért imádkozunk: 
,,nekünk". A ,,ma" szó visszautal a pusztai vándorlásra, ahol Isten a mannával gondoskodott népérol, de mindig csak egy napra 
adta, ami a bizalom kifejezése is volt ezáltal. ,,Ne aggódjatok a holnapért"  mondja Jézus. A keresztény ember javakkal 
kapcsolatos aggódásának van határa. 
A kérés azonban utalhat az egykor majd beteljesedo mennyei asztalra is, Jézus sokszor beszél arról a mennyi lakomáról, 
ahová mindannyian meghívást nyertünk. De a kérés az eucharisztikus kenyérre is utal, az elsodleges kenyérre, ami fontosabb, 
mint a testi táplálék. 
· Az ötödik kérés: ,,Bocsásd meg vétkeinket, miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezoknek": 
A bunbocsánat is alapveto igény. Az evangélium a bun kapcsán tartozásról beszél, amit az ember nem tud magától 
kiegyenlíteni. Az eredeti szövegben itt is a tartozás szó szerepel: engedd el a mi tartozásunkat. Jézus itt utal a két adós szolgáról 
szóló példabeszédre. Egyben kifejezodik az Isten irgalmába vetett bizalom is: Isten Atya, aki hazavárja a tékozló fiút. A bun tehát 
adósság, amellyel Istennek tartozunk. 
Jézus szerint azonban ennek a megbocsátásnak az a feltétele, hogy mi is megbocsássunk azoknak, akik nekünk tartoznak. 
Erre utal az elobb említett példabeszéd is. Ahhoz, hogy befogadhassuk Isten megbocsátását, nekünk is meg kell bocsátanunk. A 
kérés nem helyezi egy síkra az isteni és az emberi megbocsátást, hiszen Isten mindentol függetlenül már megbocsátott nekünk, 
nincsenek fenntartásai, de ennek befogadásához kell az a lelkület, ami az irgalomé, ami Istenben van. Ezt tapasztaljuk meg, ha mi 
is megbocsátunk, Isten feltétlen szeretetét utánozzuk.. 
· A hatodik kérés: ,,Ne vígy minket kísértésbe": 
A kísértés a bibliai nyelvezetben kettos dolgot jelent: egyrészt próbatételt jelent, amit Isten ad az ember elé, a huség próbája 
ez. Ez nem azt jelenti, hogy Isten a rosszra csábítana, hanem egyszeruen arra utal, hogy életünk tele van döntési helyzetekkel. A 
kísértés az ember gyengeségének jele. Azt kérjük, hogy ezekben a helyzetekben a jó melletti döntést hozhassunk, legyen ehhez 
eronk, tisztánlátásunk. A másik jelentés a sátán ármánykodására utal, aki el akar téríteni a jótól, az Istennek tetszo élettol. Szent 

14

Pál írja, hogy Isten nem enged meg olyan nagy kísértést, aminek ne tudnánk ellenállni, nem enged meg eronk feletti kísértést. A 
kérésünk tehát azt jelenti, hogy ne engedj minket elbukni, ne engedd, hogy a gonosz diadalmaskodjon felettünk, vezess ki 
sértetlenül a kísértésbol. Jézus maga sem volt mentes a kísértéstol, a sátán el akarta téríteni a neki szánt útról a pusztában. 
· A hetedik kérés: ,,De szabadíts meg a gonosztól!" 
Az utolsó kérés lényegében megismétli az elozot. A gonosz olyan ero, amely hatalmasabb nálunk, amivel a magunk erejébol 
nem tudnánk megbirkózni. Szent Pál írja: ,,Nem annyira a vér és a test ellen kell küzdenünk, hanem a fejedelemségek és 
hatalmasságok, ennek a sötét világnak kormányzói és az égi magasságoknak gonosz szellemei ellen." Ebben a küzdelemben csak 
isten segítségével maradhatunk talpon, csak így érhetjük el az üdvösséget, ezért emeli ki még külön is a Miatyánk ezt a kérést. 

A zsidó liturgikus hagyományból egyértelmuen következik, hogy egy imádság nem érhetett véget a gonosz nevének 
említésével, csak Isten dicsoítésével, ezért biztosan állíthatjuk, hogy hozzátartozik a Miatyánkhoz a záró dicsoítés is: ,,Mert tiéd 
az ország, a hatalom és a dicsoség." 
A Miatyánk imádsága nagy lélegzetu kéréseket fogalmaz meg, amelyre ki kell tágítani a szívünket, hogy ne legyen kicsinyes. 
Fel kell noni ehhez az imádsághoz. 
Értelmezése egyrészt a kérések jelen ideju teljesedését is lehetové teszi, de egyszersmind eszkatologikus vonatkozása is van, 
hiszen mindez az idok végén majd biztosan bekövetkezik, de hasonlóan az Isten Országának ,,már igen és még nem" 
dinamikájához hasonlóan e két dimenzió egyszerre van jelen, mint ahogy Isten és ember közös akaratából kell megvalósulnia 
mindennek. 

10. Jézus és a törvény (a törvény keresztény értelmezése, a szeretetparancs és Jézus törvényei) 

Jézus életének egyik fo konfliktusa a törvénytudókkal szembeni, a törvény értelmezésével kapcsolatos. Nem árt áttekintenünk, 
hogy milyen is volt Jézus viszonya a Törvényhez, illetve mi a törvény, a parancsok keresztény értelmezése. 

1. Jézus és a Törvény 

Jézus nem megszüntetni jött a törvényt, hanem beteljesíteni, ezt o maga állítja. A zsidók sohasem tudták tökéletesen betartani a 
törvényt, erre leginkább a farizeusok igyekeztek, de az o értelmezésük egyaránt be akarta tartatni a törvény minden betujét és a 
szellemét is, de eközben gyakran képmutatóvá váltak, vagy elsikkadt a törvény igazi célja, lényege. ,,Nem az ember van a 
szombatért, hanem a szombat az emberért"  mondja Jézus. 
Jézusban a Törvény már nem kobe vésve, hanem a szívbe írva jelenik meg. Jézus akaratlanul is megsértette a törvény 
magyarázóit és a farizeusokat, hiszen számos kérdésben más felfogást vallott a törvény értelmezésében. Számos esetben annak 
pedagógiai értelmét fedte fel elottük. 
Jézus törvényértelmezésének egyik legfontosabb tanúja a Hegyi beszéd, amely egyben felvázolja a jézusi új törvény lényegét is. 
Legfobb mozgatóereje a szeretet. 

2. A szeretet parancsa 

Jézus a szeretetet teszi meg új paranccsá, azaz ebben teljesedik be a törvény. Ennek mértéke magának Jézusnak a szeretete: 
,,Úgy szeressétek egymást, ahogy én szerettelek benneteket"  tanítja az utolsó vacsorán. Példát is ad tanítványainak a 
lábmosással, illetve halálával, amelyet értünk mindannyiunkért ajánl fel: ,,Senkinek sincs nagyobb szeretete, mint aki életét adja 
barátaiért." 
A törvénytudó kérdésére válaszolva Jézus az Isten- és emberszeretet parancsát nevezi a legfobb parancsnak. E két tényezo 
egymástól elválaszthatatlan. 
A szeretet tehát a Törvény teljessége, csak ebben teljesítheto bármilyen más parancs vagy törvény, de egyben a szeretet orzi 
meg isten parancsait, a parancsok teljesítése a szeretet jelévé válik, nem pedig öncélú. Ez már a kegyelem és a szabadság 
törvénye, nem szolgai törvény, puszta eloírás, hanem a szeretet által mozgatott élo törvény, ami ezért meg is haladja a régit. 

3. A törvény célja 

A törvény tehát nem önmagáért van, hanem megmutatja az embernek a boldogsághoz vezeto utat, mintegy útjelzoket ad, és 
kifejezi, hogy milyen irányok vezetnek zsákutcába. Lényege a szeretet, aminek át kell hatnia, különben elveszti célját. 
A tiltó parancsokat úgy is értelmezhetjük, mint egyfajta ,,negatív" lenyomatát a szeretetnek, ami elénk tárja a szeretet 
következményeit, azt, ami a szeretetbol természetes módon fakad, annak konkrét megvalósulását. Az Egyház nem azért tilt 
valamit, hogy ezzel kellemetlenséget okozzon, hanem azt tárja elénk, hogy milyen dolgok mondanak ellent a szeretet parancsának, 
melyek nem egyeztethetok össze azzal. Az Egyház öt parancsa is azért született, hogy figyelmeztessen a szeretetbol fakadó 
szükséges minimumra az imádság szellemére és az erkölcsi életre vonatkozóan. 
A törvény tehát segíteni van, nem akadályozni. Azokat a határokat fogalmazza meg, amelyek már nem férnek meg a szeretet 
keretei között, ellentmondanak annak. Azok számára, akik ráteszik életüket a szeretetre és ebben növekednek, ezek a 
követelmények természetesen fakadnak a szeretetbol. 

11. Jézus és a házasság (Jézus tanítása a házasságról) 

15

Jézus több helyen tanít a házasságról, ezek mindegyikében határozott és egységes álláspontot képvisel, mint ami a házasság 
egyedül lehetséges módja. Ez a tanítása mind ellenfelei, mind tanítványai körében értetlenséggel találkozott, de felragyogtatja a 
házasság belso titkát, melyet Isten által kezdetben adott ajándéknak tart, két ember között megvalósuló intim egységnek, amely 
olyan mély, hogy többé már nem választható szét. Egyben Isten és ember kapcsolatával is párhuzamba állítja, mint aminek képe a 
házasság, és amire egyedül alapozható. 
,,Akkor odamentek hozzá a farizeusok, hogy próbára tegyék. Ezt kérdezték: "El szabad a férfinek bármilyen okból bocsátania a 
feleségét?" Így felelt: "Nem olvastátok, hogy a Teremto kezdetben férfinak és nonek teremtette oket, és azt mondta: Ezért a férfi 
elhagyja apját, anyját, a feleségéhez ragaszkodik, és egy test lesz a ketto? Most már többé nem két test, hanem csak egy. Amit 
tehát Isten egybekötött, azt ember ne válassza szét." De azok mondták: "Miért adta akkor Mózes azt a parancsot, hogy 
elbocsátáskor adjunk válólevelet?" "Mózes szívetek keménységére való tekintettel engedte meg nektek, hogy elbocsássátok 
feleségeteket - felelte -, de kezdetben nem így volt. Mondom nektek: aki elbocsátja feleségét - hacsak nem paráznasága miatt -, és 
mást vesz el, házasságot tör. Aki elbocsátott not vesz el, szintén házasságot tör." A tanítványok megjegyezték: "Ha így áll a dolog 
a férj és feleség között, nem érdemes megházasodni." Erre így válaszolt: "Csak az fogja ezt fel, akinek megadatott." (Mt 19,1-11) 
Jézus a házasság felbonthatatlansága mellett érvel, amelyet a mózesi törvény lehetové tett, ha: 
· a férfi valami visszataszítót talált az asszonyban, 
· meggyulölte a feleségét. 
Ilyenkor válólevéllel elbocsáthatta a feleséget. Ezzel szemben Jézus a házasság egysége és felbonthatatlansága mellett a 
következo érveket hozza: 
· Kezdetben Isten olyannak alkotta az embert, hogy a házasság által már nem két test, hanem egy test van, ami így már 
többé nem felbontható egység. A teremtés rendje megelozi a mózesi törvényt, így elsobbsége folytán nagyobb 
tekintélyu. 
· Mózes csak a zsidók keményszívusége miatt engedte meg a válást. Azaz a bun megsebezte a házasságot is, mint 
minden emberi kapcsolatot, ennek következtében elhalványult eredeti misztériuma. A keményszívuség biblikus 
fogalom, arra utal, hogy az ember önzon magába zárul, a saját akaratát követi és kizárja Istent az életébol, nem 
engedi oda belépni, nem engedi, hogy az o akarata vezérelje. Az ember ilyenkor megkeményíti szívét, ami a többi 
kapcsolatára is kihat. 
· A házasság mély intimitásban áll fenn, olyan szoros egységben, amit Isten hoz létre az emberek között, ami két 
embert egy ,,testté", szétszakíthatatlan közösséggé teszi, amit az ember sem választhat többé ketté. 
A házasság tehát a mély intimitáson, egymás odaajándékozásán, bensoséges kommunikáción alapul, amit kikezdhet az 
ember keményszívusége. Jézus figyelmeztet arra, hogy sohasem a házassággal van baj, hanem magával az emberrel. 
A tanítványok értetlenséggel válaszolnak a jézusi tanításra: ezek után nem is érdemes házasodni, mert úgysem lehet 
teljesíteni ezeket a feltételeket. Jézus azonban épp azt állítja, hogy csak ezért érdemes házasodni és a házasság csak így 
muködhet. A házasság titka pedig elvezet Isten ember iránti szeretetéhez, egységéhez, annak képévé válik, ami egyben 
nagy felelosségünk. 

V. 
A hit lényege és következményei 

1. A hit mint személyes istenkapcsolat 

1. Mi a hit? 
A hit az ember teljes önátadása a magát személyesen közlo Istennek. Személyes felelet az engem személyesen megszólító Isten 
szavára. Az Istentol így kapott kinyilatkoztatott igazságokat életem vezérfonalává teszem. 
Ez életem szilárd alapjává és mindent elrendezo szempontjává válik. Ebben találom meg életem értelmét. 
Mindig személyes jellegu. 

2. Hogyan születik meg a hit? 
1. Igény, vágy a végtelen, a feltétlen után. Ez a vágy mindannyiunkban megvan, és megtapasztaljuk, hogy a földi dogok 
közül semmi nem tudja ezt kielégíteni. 
2. Igény, hogy az életem egészének értelmet találjak. Az ember élete értelmének tudatos keresoje. 
Azt is megtapasztalom, hogy van valami, ami megfelel ennek az igénynek. 
3. Életem eseményeit, történéseit (csalódás, haláleset, valaki jósága, szeretet, stb.) ennek megfeleloen, jelként értelmezem, 
amelyekben a személyes feltétlenség hangját, Isten hívó szavát hallom. Emberi tanításon és példán keresztül felismerem 
az ezeken keresztül megmutatkozó önmagát közlo Istent. 
4. Személyes kapcsolat kialakítása. Megtapasztalom és felismerem, hogy életem alapja Jézus Krisztusban van. Ezt a 
tapasztalatot végeredményben az Egyház közvetíti számomra, így részesülök az apostolok és az elso tanítványok 
tapasztalatában. 
5. A hit mindig tudatos, személyes, szabad döntést feltételez. 

2. A hit és a tettek (a hit következményei a keresztény ember életének egészére) 

A hit tényezoi: 

16

megtérés, személyes döntés 

felnott hit 

személyes kapcsolat 

imádság szentségi élet 

életfelfogás, értékrend 
a kinyilatkoztatott igazságok elfogadása 
felebaráti szeretettanúságtétel 

Értelmezd a hit különbözo területeit! Milyen formában vannak meg ezek a te életedben? 

Szentírási kép: Péter a vízen jár Jézus felé. Amíg tekintetét Jézusra emeli, nem süllyed el, de amint a környezo világra, a viharra és 
a szélre figyel, rögtön süllyedni kezd. A lényeg: a hitünk természetfölötti vállalkozás, kaland, ami csak Jézusból fakadhat, és csak 
addig muködik, amíg szemünket Jézusra emeljük. 

VI. 
Keresztény erkölcs 

1. Az erkölcs fogalma 

Az ember szabad akarattal rendelkezik. Saját maga alakítja életét, határozza meg, mihez szabja tetteit. 
A szabad akarat személyes felelosséggel jár!!!! 
Mi határozzuk meg, hogyan élünk! (Az lesz beloled, amit te csinálsz magadból!!!) 

Az erkölcs alapkérdése: 
HOGYAN KELL ÉLNEM? 
Életünk megformálásakor kell lennie egy viszonyítási pontnak, mércének, ami szerint alakítom az életem, ami értelmet ad neki, 
amit követek minden helyzetben. 
A halál tudata leméri életünket, elgondolkoztat az élet minoségérol (Tot, a halottak istene, aki mérlegre teszi az alvilágba 
érkezettek lelkét...) 
A cselekedeteink végso soron csak az abszolút JÓ fényében értelmezhetok és értékelhetok. 

· Az erkölcs tehát az élet minoségével kapcsolatos fogalom, amely meghatározza a közösségi életet, a másokhoz való 
viszonyulást, az élet feladatait, kötelességeit. Mankó a helyes élethez. Képes bennünket felemelni, hogy ne csak azt 
nézzük ami közvetlenül és most hasznos, hanem életünk egészét is az abszolút jó, az isteni szeretet fényében tudjuk 
mérlegre tenni, és cselekedeteinket következményeikkel együtt tudjuk szemlélni. 

Sokszor úgy értelmezzük az erkölcsöt, mint törvények, parancsok összességét, amelyek behatárolnak bennünket és kényszeríto 
erovel nehezednek ránk. 
Ez helytelen értelmezés: meg kell fordítanunk a perspektívát! 
A parancs és a törvény olyan ,,negatív fotó", amely ,,elohívás után" a szeretetet jeleníti meg. A törvények követelményei a 
szeretet számára természetesek, magától értetodoek (Akit szeretek, azt nem bántom meg, pl....) Mivel a szeretet képe elhalványult 
bennünk, az erkölcsi parancsok segítenek, hogy eszerint éljünk. 

2. A bun és a lelkiismeret fogalma 

Mi a bun? 
Lázadás, a helyes elutasítása valamilyen okból (függetlenség, kényelem, megszokás, élvezetvágy). A bun mindig az 
énközpontúság következménye  a kapcsolatok, a viszonyok rendjének felborítása, egyoldalúvá tétele: 
· Minden körülöttem forogjon 
· Mindenki az én akaratomnak megfeleloen cselekedjen 
A bun a szeretetnek vagy a szeretetre vezeto útnak az elutasítása, amely mindig tudatos és akart. 

A Szentírás tanítása a bunrol: A bunbeesés története 
· ,,olyanok lesztek, mint az Isten" 
· öntörvényuség: meghatározni a jót és a rosszat 
· kételkedni Isten feltétel nélküli szeretetében  féltékeny Isten lenne? Nem akarja a javunkat? El akar nyomni bennünket? 

A kísértés: 
A bun a gondolatban kezdodik  életünk tele van döntési helyzetekkel  választás a lehetoségek között  az egyik vonzóbb, 
csábítóbb, mint a másik, de nem biztos, hogy ez a helyesebb is. Jó és vonzó, illetve rossz és kevésbé vonzó nem mindig esik 
egybe. 

17

A bun kockázata benne rejlik az ember szabad akaratában. 
· Miért engedi meg Isten a bunt? 
Isten nem akarja a bunt. Szeretet azonban csak ott létezik, ahol szabad akarat van  kényszerbol nem lehet 
szeretni. Ahol viszont szabad akarat van, ott a bun lehetosége is jelen van. Épp Isten ,,nagyobb" szeretete miatt 
fordulhat elo a bun, de ez a szabad teremtmények cselekvésének következménye. 

Néhány indítéka a bunnek (ebbe a mélységbe kell leásnunk pl. lelkiismeret-vizsgálatkor, sosem szabad megmaradni a puszta 
jelenségeknél, hanem a mélyebb indítékokat, vágyakat is meg kell vizsgálnunk)  a vágyak, legbelso szándékok helyesek, csak 
becsúszik egy hiba...: 
· Öntörvényuség  ami nekem jó és ami nekem rossz én vagyok a mérce, ne mások határozzanak meg. Ezáltal 
visszautasítom, hogy az életem kapcsolatokból áll, hogy rászorulok másokra, egyedül tökéletlen vagyok és gyenge. 
Nem hiszem el, hogy lehet olyannak szeretni engem, amilyen vagyok. Vágyom mások elfogadására, megbecsülésére 
· Félelem a megszégyenüléstol, nevetségessé válástól  olyannak kell lennem, amilyennek mások szeretnének látni, meg 
kell felelnem az elvárásoknak  ha ezt nem teszem, nem fognak szeretni Vágyom mások szeretetére 
· Vágyaim azonnali kielégülését akarom, nem tudok várni, hajszolom a sikert, az élvezeteket  boldogságvágy 
· Félelem legmélyebb vágyainktól  elvárások: legyél eros, legyél sikeres! Nem szabad gyengének látszanod!  minden 
közeledést támadásként élünk meg, kapcsolatainkban se merjük oszintén odaadni magunkat, a másikra bízni magunkat, 
nem merjük elismerni másokra való ráutaltságunkat, mindent a magunk erejébol akarunk megoldani. 
· Stb. 

Minden vágyunk mélyén egyetlen dolog van: 
vágyakozás a szeretetre! 
Az utak azonban, amelyeken keresztül el akarunk jutni ehhez, sokszor hibásak. A szeretetbe helytelen önszeretet, önzés 
vegyül. 

A lelkiismeret: 
1. Mi a lelkiismeret? 

Törvény: általános normák  lelkiismeret: itt és most mi a teendom 

Személyes kezdeményezo ero (,,Az én vezérem bensombol vezérel." József A.) 

A lelkiismeret a szeretet hívása  hívás a szeretetre, illetve vészjelzés a veszélyekkel szemben, óvás a hívás 
elutasításától 

,,A lelkiismeret az egyén legrejtettebb magva, és szentély, ahol egyedül van Istennel, akinek szava felhangzik a lélek 
mélyén." (KEK) 

2. A lelkiismeret kétirányú muködése bennünk 
· Megelozo: a tett elott  az elottünk álló lehetoségek konkrét erkölcsi tartalmát tisztázza  kötelezo erovel lép fel 
· Követo: a tett után  értékel, felmutatja a tett erkölcsi értékét, illetve bunbánatra int 

3. Bensoségesség 

Csak akkor halljuk a lelkiismeret hangját, ha ,,jelen vagyunk" a magunk számára, ha figyelünk rá. 

A bun választása torzítja a lelkiismeretet alakítható!!!  felelosek vagyunk érte! 

3. Megtérés és bunbocsánat 

1. metanoia = 'átfordulás' 

A mi belso átfordulásunk, gondolkodásmódunk megváltoztatása, teljes Isten felé fordulás 

Ébredés  ráébredni Isten irántunk való szeretetére, elfogadni hívását és elhatározni, hogy akarata szerint alakítjuk 
életünket életfordító elhatározás 

Ez fájdalmas folyamat is lehet, amelyben levetjük a régi embert és felöltjük magunkra Krisztust  értékrendemet Isten 
szeretete alakítja 

2. A szív megtérése 

egész bensonket, lényünk, személyünk legmélyét, lényegét Isten jelenlétébe helyezzük 

ez nemcsak egyszeri alkalomra szól, hanem az egész életre, újra és újra szükségünk van a ,,második megtérésre" 

A megtért ember szíven talált ember  megrendülés 
· Mennyire vagyunk képesek megrendülni? 
· ,,Ameddig Isten története az emberrel tart, az mindig szíven talált emberek története" (Corona Bamberg) 
· A megtérés mindig egy személyes szeretet vonzása 

3. Döntés 

18

Mindenkinek dönteni kell az élo, személyes Istennel kapcsolatban 

Ezt a döntést senki nem spórolhatja ki az életébol, nem fedhetjük be a hétköznapok, a kötelességek megszokásával, 
nemtörodömséggel, munkával, szórakozással, agresszivitással le kell ásnunk szívünk mélyéig, szívünkbol élo emberekké kell 
válnunk 

4. Az emberi érettség mint a keresztény hit és erkölcs alapja 
A felnotté válás idoszakában különösen is fontosak a foglalkozás, az élethivatás megválasztásának, az életforma kialakításának 
kérdései. Olyan döntéshozatal ez, ami izgalmas kaland, de egyben felelosség is, amely kihat egész késobbi életünkre, illetve még 
azon túl is. Ezek egyben hitünkre is nagyban kihatnak. 
A keresztény, felnott hit is az elobb említettekkel együtt csak az emberi érettségre épülhet. 
Ehhez oszinte magunkba nézés szükséges, helyzetünk, életkorunk, belso világunk, buneink, terveink, eredményeink reális 
látása. Ehhez nagyfokú önismeret szükséges, amelyet ki kell alakítanunk magunkban. Eloször emberségünk alapveto vonásait kell 
megértenünk és megerosítenünk, mint például: 
· Helyes önismeret, realitásérzék 
· A másokra való odafigyelés képessége 
· Kapcsolataink tudatos alakítása, kapcsolatteremto-képesség 
· Huségre, kitartásra való képesség 
· Konfliktusmegoldó képesség 
· A nehéz helyzetek, a szenvedés értelmének magtalálása 
· A magunkról való lemondás képessége: ido, energia, kényelem, saját érdek, saját igazunk, stb. 
· Érzelmeink tisztánlátása és alakítása 
· Szexualitásunk elfogadása, helyes értelmezése és integrálása a személyiségünkbe 
· Világszemléletünk, értékrendünk tudatos kialakítása és életünk ehhez igazítása 
· Testi és szellemi adottságaink elfogadása 

Jó, ha fontos döntéseinket ezek harmóniájában hozzuk meg, illetve hitünket is erre a harmóniára építjük. (Fontos szempont 
például házasságkötés elott, hogy az olyan döntés legyen, amiben mindezek a szempontok helyet kapnak, mindezeket átvizsgálod 
a döntés elott.) 
Ezeknek a területeknek az integrálása révén válhatunk érett felnotté és ezekbol kiindulva hozhatunk érett, felelosségteljes 
döntéseket, erre épülhet rá a hitünk, mint tudatos választás, döntés eredménye. Ezután válhatunk csak alkalmassá örökre szóló 
elkötelezodésre. A házasság ilyen szempontból nem más, mint két érett ember társi kapcsolata. 
A mai egocentrikus világban tudatosítanunk kell, hogy az ember pro-egzisztencia, azaz másokért való lét, nyitott személy, aki 
boldogságát másokra való irányultságában nyeri el. Ez a magatartás a Szentháromság misztériumában gyökerezik. 
Az örökre szóló elkötelezodés olyan, mint a virághagyma: ha nem ülteted el, nem tudod, mi lesz belole. De ehhez az ültetéshez 
a bátorságon kívül megfelelo érettség is kell, mert egyedül ez segítheti elo a virág növekedését és kibomlását. 

A keresztény erkölcs területei: 

5. Az élet védelme (abortusz, euthanázia, kábítószer) 

Abortusz: 

1. Hol kezdodik az abortusz problémája? 

Az abortusz összefügg azzal a kérdéssel, hogy mennyire éljük az életünket felelosséggel. Mennyire érzem magam felelosnek egy 
másik emberért, vagy a kettonk kapcsolatából esetleg megfogant harmadikért? 

TETT KÖVETKEZMÉNY REAGÁLÁS A KÖVETKEZMÉNYRE 

Meg kell tanulnunk felelosen élni! Számolni a tetteink következményeivel! És már elore mérlegelni! 

2. Okok és motívumok (indikációk) 

· Ifjúsági indikáció (fiatal kor  16 év alatt) 
· Etikai, kriminológiai indikáció (pl. nemi eroszak) 
· Szociális indikáció (életkörülmények, nehéz szociális helyzet) 
· Orvosi indikáció (az anya egészségének veszélyeztetettsége) 
· Gyermeki indikáció (komplikációk az embrió oldaláról) 

19

Szubjektív motívumok: 
· Nem akar gyereket 
· Nem akar több gyereket 
· Késobb akar 
· Meghasonlott a kapcsolata, nem akar tole gyereket 
· A környezete miatt nem akar (pl. katolikus környezet, házasságon kívüli terhesség, hogyan fog viszonyulni hozzá a 
környezete?) 

3. Következmények 

- egészségi károsodás 
- kihatás késobbi terhességre 
- lelki hatások (depresszió, gyász, buntudat, félelem) 
- és nem utolsó sorban: egy élet halála! 

4. Milyen érveket hoznak fel az abortusz mellett? 

a. harc az illegális abortuszok ellen legalizálás 
Ez nem jelent megoldást az abortusz igazi problémájára, csak ,,tüneti" kezelés. Valóban nem jó, ha 
titokban és embertelen körülmények között végeztetik, de ha jól szituált kórházakban, az nem változtat 
a lényegen... 
b. A nok önrendelkezési joga 
,,Az én méhem az enyém, én rendelkezem vele!" ,,A nonek joga van dönteni, a magzat az o testét 
használja kilenc hónapig, respektálni kell az o lelkiismereti döntését!" 
Az önrendelkezés sohasem abszolút és korlátlan, más ember jogait is figyelembe kell venni! Nem 
tiporhatunk át másokon a saját jogainkra hivatkozva. Nem függetlenül és elszigetelten élünk 
mindenkitol, hanem kapcsolatok hálójában. 
c. A gyermek érdekei és jövoje 
Milyen lesz annak a gyereknek, akit nem is akartak, nem fogadtak el? 
Milyen lesz az élete, ha rossz, akár embertelen körülmények közé születik bele, ahol nincs 
életperspektívája? 
Ha egy mérleg két serpenyojébe beletesszük az életkörülményeket és magát az életet, melyik nyom 
többet??? 
d. A magzat még nem emberi személy 
Hol kezdodik az emberi élet? A születéskor vagy a fogantatáskor vagy netán a ketto között valahol? 

5. A fo bajok és gyökereik 

· Hogyan viszonyulunk a gyerekekhez? Örömnek vagy tehernek éljük meg oket? 
· A nemi kapcsolatok teljesen privátakká váltak, de nem szabad megfeledkezni arról, hogy ennek vannak kihatásai 
nemcsak a két félre, de a környezetükre is, illetve élet foganhat belole. 
· Minek tartjuk a nemi kapcsolatot? Mit látunk benne, hogyan gondolkodunk róla? Mi a célja, értelme? Csak az 
örömszerzés? Hol van a helye az életünkben? Mikor van az ideje? 
Ha nem kíséri teljes önátadás, de a gyerek megfogant, a kapcsolatot ,,levethetem", de mi lesz a gyerekkel? Minek a 
kifejezése a szexualitás, ha nem a teljes önátadásnak? 

Euthanázia: 
Az Euthanáziával kapcsolatban a Katolikus Egyház Katekizmusa ezt írja: 
Különös tiszteletet igényelnek azok, akiknek élete fogyatékos vagy meggyengült. A beteg vagy fogyatékos személyeket támogatni 
kell, hogy a lehetoségekhez képest normális életet élhessenek. 
Bármi legyen is indítéka vagy eszköze, a közvetlen eutanázia azt jelenti, hogy a fogyatékos, beteg vagy halál közelében lévo 
személyek életének véget vetnek. Ez erkölcsileg elfogadhatatlan. 
Ezért minden olyan cselekedet vagy mulasztás, amely akár önmagában, akár szándékosan halált okoz azért, hogy megszüntesse a 
fájdalmat, az emberi természet méltóságával és Teremtojének, az élo Istennek tiszteletével súlyosan ellenkezo gyilkosság. A téves 
ítélet, amelyet jóhiszemuen hozhat az ember, nem változtatja meg e mindig elítélendo és elkerülendo gyilkos tett természetét. 
Indokolt lehet azonban a költséges, veszélyes, rendkívüli vagy a várt eredményekhez képest aránytalan orvosi beavatkozások 
abbahagyása. Ilyen esetben a "túlbuzgó gyógyítás" visszautasításáról van szó. Nem ölni akarnak, hanem elfogadják a 
föltartóztathatatlan halált. A döntéseket a betegnek kell meghoznia, ha alkalmas (competens) és képes (capax) rá, egyébként a 
jogilag illetékeseknek, mindenkor tiszteletben tartva a beteg ésszeru akaratát és törvényes érdekeit. 

20

A beteg személynek általában kijáró gondoskodás akkor sem szüntetheto meg, ha a halál bekövetkezése várható. Erkölcsileg 
megfelelhet az emberi méltóságnak a kábítás (morfium) alkalmazása a haldokló szenvedésének csökkentésére, még azzal a 
kockázattal is, hogy napjait megrövidítik, ha a halált sem célként, sem eszközként nem akarják, csak elore látják és mint 
elkerülhetetlen eseményt elviselik. A fájdalomcsillapító kezelés az önzetlen szeretet kiváltságos formája. Ilyen meggondolással 
támogatni kell. 
· Nem képviselheto halnisegítés (aktív euthanázia): célzottan a beteg halálát tettel vagy mulasztással 
eloidézni túllépi a rendelkezés jogát, megterhelo az orvosokra, bizalom megrendülése, együttmuködést 
megbéníthatja 
· Képviselheto halnisegítés (passzív euthanázia): lemondunk egy további kezelésrol vagy egy megkezdettet 
leállítunk, ha feltartóztathatatlan a betegség, rendkívüli és aránytalan eszközök segítségével lehetséges csak 
az életben tartás, de csak akkor, ha a beteg tudatosan választja ezt a megoldást  informált elutasítás 
(intenzív orvosi intézkedésre is érvényes), abba lehet hagyni, ha a páciens akarja és orvosilag nem ésszeru  
nem lehet általános szabályokat hozni 

Kábítószer: 

Csak néhány szempont: 
· A drog egyfajta mentalitás, életfelfogás, életstílus következménye is 
· A család az egyetlen hely, ahol meg lehet elozni a drogproblémát (kiegyensúlyozott családi élet!) 
· Mit értünk szabadság alatt? 
,,Azt csinálom, amit akarok, amihez kedvem van, ami nekem jó, csak ne kelljen érte szenvedni." 
· Fájdalom, fáradtság, félelem  az elso adag segít ezek legyozésében, de az öröm fokozatosan elmúlik. Mindent ígér, de 
semmit nem ad. Teljesen kifosztja az embert, ott marad egyedül és üresen. 
· Drog: hiány az ember szívében 
· Élet: szökdösni a problémák elol vagy szembenézni velük? 

Gondolkozz el ezeken a kérdéseken: 
· Érdemes-e kipróbálni a drogot (buliban, iskolában, stb.)? Miért van rá szükséged? Enélkül nem tudod jól érezni magad? 
Enélkül nem tudsz elbeszélgetni valakivel? Enélkül nem tudsz szembenézni az életed nagy kérdéseivel, problémáiddal? 
· Érdemes-e mindent elveszteni pillanatnyi, rövidtávú örömökért, élvezetekért? 
· Meg kell tanulnod áldozatot hozni, szenvedni olyan dolgokért, amik ezt megérdemlik, másokért lemondani magadról, 
felelosen viselkedni magadért, másokért. Meg kell tanulnod, hogy az élet logikája olyan, hogy a jó és értékes dolgokért 
küzdeni kell. Jézus is a szenvedésével váltotta meg a világot. 

6. A társadalmi élet kérdései (politika, eroszak és háború, egyház és állam) 

Politika, Egyház és állam viszonya: 

,,Mindenki vesse alá magát a fölöttes hatalomnak, mert nincs hatalom, csak Istentol, ami van, azt Isten rendelte. Ezért, aki a 
hatósággal szembeszáll, az Isten rendelésének szegül szembe. Az elleszegülo pedig magára vonja az ítéletet." (Szent pál levele a 
rómaiakhoz 13,1-2) 

A tekintély és a hatalom hozzátartozik az emberi társadalomhoz. Mi a célja? 
· A különbözo területek, funkciók összehangolása, felügyelete 
· Törvényhozás 
· A közjó elomozdítása (a társadalmi feltételek megteremtése a személyek kitaljesedéséhez, a személy tisztelete, a helyes 
társadalmi rend és szervezetek kialakítása, a béke megteremtése) 
· Az erkölcsi rend fenntartása 
· Helyes értékrend megteremtése a társadalomban 
· Sok egyéb feladat: öregek, családok, betegek, különleges helyzetben lévok (fogyatékosok, szegények, menekültek), 
környezetvédelem, kultúra, nevelés, stb. 

Mi korlátozza, szabályozza a hatalmat? 
· Választók akarata (szabad választás, népszavazás) 
· Erkölcsi rend!  ettol semilyen hatalom nem függetleítheti magát 
· Közrend, alapveto emberi jogok (jog az élethez, a szabadsághoz, a munkához, a gyülekezéshez, a szabad 
véleménynyilvánításhoz, a vallásszabadsághoz, stb.) 
? Hogy ezekkel hogyan élhet vissza egy adott hatalom, hogyan veheti semmibe, azt láthattátok a Terror Házában! Ilyen 
esetben az ember nem tartozik engedelmességgel a fennálló hatalommal szemben és felléphet jogaiért! (totalitárius / 
diktatórikus állam) 

21

A hatalommal rendelkezok soha nem saját céljaikra és érdekeikre használhatják fel hatalmukat, hanem a feladataik minél jobb 
teljesítésére, az emberek szolgálatára, a közösség javára! Ez lenne az ideál... 

Az egyének felelossége és részvétele: 
· Elkötelezettség, egyéni munka 
· Lelkiismereti kötelesség: anyagi és személyes szolgálatok, részvétel a választásokon (ez jog és kötelesség egyben!), 
véleménynyilvánítás 
· Tevékeny részvétel a közéletben (egyesk számára): a keresztény értékek társadalmi megjelenítéseu 
· A hazaszeretet ápolása 

Az állam és az Egyház viszonya: 
Az Egyház nem párt, nem politikai közösség, de van társadalmi hivatása, ezért nem mondhatjuk, hogy az Egyház ne 
politizáljon. Kötelessége ítéletet mondani a politikai rendrol, megjeleníteni a társadalomban a keresztény értékeket. Persze ez nem 
azt jelenti, hogy a templomot a politika színterévé kell tenni, de ennek is megvannak a maga területei. 
Az állam és az Egyház függetlenek egymástól a maguk területén, de együttmuködésük elonyös és hasznos. Az Egyház 
nagyobb távlatban szemléli a társadalmi életet: idézojelbe teszi a társadalmi berendezkedést mint idolegeset és tökéletlent, amit 
soha nem szabad abszolutizálni. 

A választásról: 
A részvétel kötelességünk! Soha nem pusztán szimpátia alapján: az adott párt programja, gondolkodásmódja, értékrendje 
megfelel-e a keresztény értékeknek? Melyik áll hozzá a legközelebb? Ha kell, ennek alaposan utána is kell nézni és csak utána 
döntést hozni! 

Eroszak, rasszizmus: 

Mi a rasszizmus? 
Olyan fajelmélet, amely magasabb és alacsonyabb rendu népeket, emberfajtákat különböztet meg, idegengyulölet, a ,,másság" 
gyulölete, bunbakképzés: a fennálló problémákért valakit hibáztatni kell, hiszen valakik felelosek érte. Végeredményben az adott 
faj elpusztítására törekszik. 
Keresztény emberként ennek semmilyen formájával nem érthetünk egyet, kezdve a náci ideológiáktól a cigánygyulöletig. 

Mi az ideológia? 
Valamilyen politikai párt, korszak, stb. által vallott eszmék, nézetek, fogalmak egységes rendszere, amely különféle 
formákban (pl. filozófiában, muvészetekben, a politikai és erkölcsi nézetekben, stb.) jut kifejezésre. 

A rasszizmus, a kisebbségek hátrányos megkülönböztetésének megítélése keresztény szemmel: 
Nem szabad a valós problémákat letagadni, de kezelésük alapvetoen különbözo. 
A személy tiszteletének alapja: istenképmásiságunk, Isten a Teremto szeretete minden ember iránt. Ez az alapja az emberi 
jogoknak, minden ember egyenloségének, méltóságának és tiszteletének. Ez alapvetoen ellenkezik mindenféle emberek közötti 
megkülönböztetéssel (faji, gazdasági, társadalmi)! Úgy tekintjük egymást, mint ,,önmagunk mását". Kötelességünk fellépni a 
társadalmi igazságosság érdekében, hogy minden emberi személy tiszteletet élvezzen. Ezt mindenkinek a saját életében, saját 
felfogásában és saját környezetében kell elkezdenie!!! 

A háború: 

Hogy mit jelent a háború valójában, mit jelent részt venni egy háborúban, közvetlen életbeszélben lenni, embereket ölni, errol 
mi, akik nem éltük át, nem nagyon tudunk mit mondani... 
A háborút azok találják ki és irányítják, akik biztonságban vannak és akiknek érdeke a háború... 
Miért van háború? Nézd végig a történelmet! Földszerzés, a hatalom megszerzése, a mások feletti uralom megszerzése, pénz, 
gazdasági érdekek... 
Ez ma sincsen másként... 
Az igazságért, a jogokért, a békéért vívott háború csak szlogen... A békét nem lehet háborúval megvalósítani... 

A háború megítélése keresztény szemmel: 
Ezzel kapcsolatban történelmi fejlodés figyelheto meg. A középkorban létezett a bellum iustum, az igazságos háború fogalma, 
amelynek jogos megvívásához különbözo feltételeknek kellett megvalósulnia (pl. súlyos ok, az értékek nagyobbak legyenek, mint 
a lehetséges áldozatok, az önfenntartás eszköze). Ezek a fogalmak azonban nem elég pontosak és sokszor visszaéltek vele. 
Minden háború ,,igazságos" háború az elindító fél szerint: ez alaptörvény... 
A II. világháború után dönto fordulat: a háború teljes elítélése felé. 
Feladatok: megelozés, társadalomformáló részvétel, békés konfliktusrendezés, a tömegpusztító és atomfegyverek teljes 
leszerelésének igénye, igény egy nemzetek feletti szervezetre (ez lenne az ENSZ). 
Soha nem beszélhetünk egyenrangúan a háborúról és a békérol. A béke nem a háború hiánya! Abszolút elsobbséget élvez! A 
háborút soha nem szabad támadásra használni, csak végso esetben védekezésre, ha minden más békés eszköz csodöt mond. 

22

II. János Pál pápa figyelmeztetése: 
,,Az emberiség sohasem biztosíthatja jövojét a terrorizmusra és a háború logikájára alapozva. Soha, soha, soha! 
Bármely valláshoz is tartozunk, fennen kell hirdetnünk, hogy senki nem lehet boldog a másik ellenében. A keresztények 
különösképpen hivatottak arra, hogy a béke orzoi legyenek ott, ahol élnek, ahol dolgoznak. Ügyelniük kell arra, hogy az emberek 
lelkiismerete ne engedjen az önzés, a rágalom és az eroszak csábításának." 

Te mivel tudod elomozdítani a békét a személyes életedben? 
Megtapasztaltad, hogy milyen a béke eszközének lenni egy közösségben, családban? 

7. Szexualitás (lényege, vonatkozásai az ember életére, a házassági erkölcs kérdései, párválasztás, 
homoszexualitás) 

a. A szexualitás a szerelem és az élet nyelvezete. Nem csupán fizikai vágy, ösztönös érzelemkitörés vagy a pillanatnyi 
gyönyör hajszolása, hanem csendes, de érzelemmel, gyöngédséggel és szerelemmel teli, komoly párbeszéd. Egyike a 
kommunikáció és a személyek közötti párbeszéd legintenzívebb formáinak. Olyan párbeszéd ez, amely az ösztönök és 
impulzusok biológiai alapjától a lélek legfelsobb régióiba is fölemelkedik. Az emberi élet legintimebb vonatkozása 
mellett a szociális, gazdasági, erkölcsi élet dimenzióit is érinti. 

b. Mi nem a szexualitás? Milyen fogalmakat nem szabad összekeverni? 
Szexualitás nemi aktus 
Szexualitás fogyasztási cikk 
Szerelem szexuális vágy 
Biológiai érés szexuális érettség 
A másik szexuális kielégülésem eszköze 
Férfi kan, trófeavadász 
Beleszeretni valakibe szerelmesnek lenni valakibe 

c. Mi tartozik hozzá a szexualitáshoz? 
· Megismerés 
· Felelosség, felelosségtudat 
· Elfogadás 
· Érettség 
· Gyengédség 
· Személyesség 
· Figyelem 
· Intimitás 
· Áldozatra való képesség 
· Huség 
· Kizárólagosság 
· Érzelmi stabilitás 
· Oszinteség a másikkal és magaddal szemben 
· Önuralom 

d. A szexualitás igazi mélységét veszélyezteto tendenciák ma 
Individualizmus: A szexualitásban csak az egyéni kielégülést keresni, függetlenség a szexuális partnertol, az 
önállóság megorzése, ,,szabadság" a másiktól  félelem a kötöttségtol, az elkötelezodéstol. 
Tabumentes valóság: helyeselheto, ha leromboljuk a szexualitás körül kialakult ,,mítoszt", de nem érthetünk 
egyet azzal, ha a szexualitás a teljes nyilvánosság elotti témává válik, vagy éppen ott zajlik, mert ez az intimitás 
elvesztése, banális. 
Fogyasztói társadalom: ,,Gyorsan, gyakran, veszélytelenül!" Ez a szemlélet a szexualitás értékének súlyos 
degradálásához vezet, a másik személy eszközként való szemléléséhez. ,,Lemondani egy lehetséges élvezetrol?" 
Ma szinte mindenkit a szexuális ténykedés kényszere nyom, mintha ettol válnánk igazi férfivá vagy nové 
Élménytársadalom: a szexualitást pusztán az élmény, a lehetséges élvezet szempontjából nézni. A dönto az 
érzelmek, a vágyak kielégülése. ,,Ha mástól intenzívebb élményt remélek, az többet ér!" 

1. Hogyan függ össze a szexualitás és a felelosség? 
Amit megteszel, azt te muvelted, nem lehet mindig a körülményeket hibáztatni. 
Felelos vagy magadért, a késobbi életedért, azért, akivel teszed, azért a harmadik személyéért, aki megfoganhat, azért az 
emberért, aki egyszer majd talán az életed társa lesz... 

2. Mi jobb: ha sodornak az események, vagy ha Te alakítod oket? Mit jelent ez egy párkapcsolatban? 
Ne azt csináld, amit a pillanatnyi ötletek vagy körülmények diktálnak, vagy a világ, a környezeted sugall, vagy amit ,,így 
szokás", hanem ami valóban Te vagy, ami a szívedbol jön! 

23

3. Honnan tudom, ki a nagy O? 
A szerelem nem ad biztos támpontot... rózsaszín ködfelho. Lehet, hogy egy ido után el sem tudjátok viselni egymást... 
Megismerés!!! Nem kell sietni! Van idod!!! 

4. Mit válaszolnál, ha valaki ezt mondaná: ,,Összeházasodunk, mert nagyon szeretjük egymást! Ez a lényeg, nem? A 
szeretet mindent legyoz! Igaz, hogy nem ismerjük egymást olyan régóta, de majd jobban megismerjük!" 
Az ember szeretete nem gyoz le mindent! Nem tudod alapvetoen megváltoztatni a másikat! És a sajátodat is legfeljebb 
egy kicsit... Ezért kell megismerni a másikat, nem szabad kapkodni! 

5. Miért fontos az érettség egy párkapcsolatban? 
ld. az érettségrol szóló fejezetet! Sebek, a másik kihasználása, megbocsátásra való képesség, ido kell ahhoz, hogy meg 
tudjál tanulni szeretni!!! 

6. Hogyan függ össze a biológiai érés és az érett személyiség kialakulása? 
A biológiai érés korábban bekövetkezik, ,,utol kell érni a lelkeddel"! (bennszülöttek hegymenetben) 

7. Hogyan alakul egy párkapcsolatban az elkötelezodés foka? Hogyan kapcsolódik ez a testi kapcsolathoz? 
Megismerkedés, beszélgetések, találkozások, laza párkapcsolat, ,,együttjárás", kizárólagosság, van idod!!! Egymás 
megismerése! Megtanulni a másik hibáinak elfogadását! ,,Határhelyzetek": egy-egy élesebb szituációban hogyan 
viselkedik a másik? Mi van, ha nem értünk egyet? Milyen ha fáradt, ha ideges, ,,tudunk-e" veszekedni? Mi idegesít 
benne? Tudunk-e megbocsátani? Nem szabad a döntést elsietni! 
Amikor már teljesen, egész személyiségeddel elkötelezted magad a másik mellett, ha felvállaltad ot teljes mivoltában, 
akkor van csak ideje, hogy ezt a testeddel is kifejezd! 
Az érzelmeid elobbre járnak! Tudd, mikor mit csinálsz! Te irányítsd! 

8. Mi a különbség az ,,élvezkedés" és az igazi szexuális élmény között? (Miért nem jó, ha rögtön ágyba ugrotok?) 
A túlzott közelség lehetetlenné teszi az igazi megismerést! A fellángolás, az igazi szerelem és a szeretetteljes szerelem 
között nagy a különbség... Ugyanakkor olyan kötöttséggel jár, ami korlátozza további döntési szabadságodat. 

9. Szerelem és házasság kapcsolata 
A házassággal megszunik a szerelem? A ,,goz" leengedése... az igazi érték megmarad, a lebegés szunik meg! Szerelem 
szeretet 
Ki viszi át fogában tartva 
a szerelmet a túlsó partra? 

10. A szexualitás és a szerelem kapcsolata 
Azt kell megtanulnod kifejezni, hogy mennyire szereted a másikat. Ne hazudj a testeddel!!! Azt tanuld meg vele kifejezni, 
amit lelkedben, egész emberségedben benne van! Ne akarj eloreszaladni! Ne akarj olyasmit kifejezni a másiknak, ami még 
nem te vagy! Megkívánni a másikat testileg  nem feltétlenül függ attól, hogy mennyire szereted már a másikat  az nem a 
vágyaidtól függ! Szeretlek  kívánlak a kettot szét kell választani, meg kell különböztetni! Nem alacsonyítod le a másikat 
,,élvezkedésed" tárgyává? Az igazi öröm nemcsak a testedet elégíti ki! Az igazi öröm a teljes odaadásban van! Ha a lelkedet 
nem akarod teljesen odaadni a másiknak, miért adnád a testedet? 

11. A szexuális közösség két dimenziója 
Két ember egyesülésének két egymástól elválaszthatatlan rétege van. A szexuális együttlét egyrészt kifejezi kettejük 
egységét, szeretetét és egyben meg is erosíti azt  az önátadás leheto legszorosabb jele ez két ember között a földön , 
másrészrol természeténél fogva már egyben egy harmadik személyre is utal, illetve nyitott rá, amennyiben ,,bele van építve" a 
foganás lehetosége. Ez a két dolog szétválaszthatatlan! Ha a gyermeket úgy tekintjük, mint káros mellékhatást, veszélyt, amit 
ki kell küszöbölni, egyrészt félo, hogy a másik személyt csak a szexuális kielégülés eszközének tekintjük, egyenes 
következménye ez annak, hogy a szexualitás sok ember gondolkodásában fogyasztási cikként jelenik meg csupán. Ha a két 
dimenziót mesterségesen és tudatosan szétválasztják, ott sérül a szeretet, valami alapvetoen hamis dolog jelentkezik. (Ez nem 
azt jelenti, hogy a családtervezés ellen beszélnénk, csak szeretnénk hangsúlyozni, hogy egy gyermek fogantatásának 
lehetosége lényegileg, természetszeruleg hozzátartozik az egyesüléshez, de ezt ma a legtöbben eleve szeretnék kiküszöbölni!) 

A házasság: 
a. Mi a házasság? 
Egy férfi és egy no közössége, amely természeténél fogva a házasfelek javára és gyermekek nemzésére és nevelésére irányul, és 
amelyet Krisztus Urunk a szentség rangjára emelt. 
A házasság képmása lesz annak a szeretetnek, amellyel Isten szereti az embert, még ha ezt tökéletlenül is fejezi ki. 
Ugyanakkor képe Krisztus szeretetének is, amely az Egyházhoz mint Jegyeshez fuzi ot. 
Már ezekbol is kitunik, hogy a házasság nemcsak két emberre tartozik, hanem Istenre és az emberek közösségére, a 
társadalomra is! A házasság szentségi kötése éppen e két dimenziót hangsúlyozza: Isten elott köttetik és az Egyház 
közremuködésével, az emberi közösségben. 

24

A házasságot a felek szolgáltatják ki egymásnak pap jelenlétében. A házasság csak két megkeresztelt ember között szentség, de 
érvényes egy megkeresztelt és egy nem megkeresztelt ember között is. 

b. Házasság: egység és fölbonthatatlanság 

a. egység 
Két személy teljes egyesülése (,,Ketten egy test lesznek"), ami megköveteli a kizárólagosságot és a huséget. (Kizárja 
a poligámiát.) Isten emberek iránti huségét kell kifejeznie. 
b. fölbonthatatlanság 
A szeretet végérvényes akar lenni. A teljes önátadás az ido dimenzióját is magában foglalja, a két fél jövojét! 
Erosebbé kell válnia minden konfliktus és nehézség felett, még ha ez szenvedéssel és súlyos lemondással is jár. A 
gyermekek érdeke szintén ezt kívánja. (Ez persze növeli a felelosséget a házasságkötés elotti életre nézve is, 
valamint a házasságra való felkészülésben!) A válás a gyermek életében súlyos következményekkel jár, fájdalmat, 
szorongást szül. 
A huség csak úgy lehetséges, ha a házastársak valamilyen formában részesei lesznek Isten örök szeretetének. 

c. A válás 

A keresztények szentségi házassága felbonthatatlan, így még ha be is következik a polgári válás vagy különélés, nem 
házasodhatnak meg újra érvényesen. 
Sajnos számos esetben létrejöhetnek olyan konfliktusok a házastársak között, amelyeket nem tudnak megoldani és a válás 
mellett döntenek. 
Mi vezethet ide? (ld. a Kramer kontra Kramer c. filmet!!!!) 
· éretlenség 
· képtelenség a konfliktusok megbeszélésére és közös megoldására 
· házasságkötés a másik fél igazi megismerése nélkül 
· felületesség, az odafigyelés hiánya, karriervágy, a munka túlsúlya, kevés ido az együttlétre 
· a másik alakítása a saját elképzeléseim szerint, nem figyelek oda, hogy o mit szeretne 
· képtelenség a megbocsátásra és a bocsánatkérésre 
· a dolog mindig ketton áll vagy bukik!!! A másikat hibáztatni zsákutca! Nem a másikat kell alakítanom, hanem magamat, 
a magam hibáit, felelosségét kell eloször megkeresnem! 

A homoszexualitás: 

A homoszexualitás problémája a mai társadalomban rengeteg kérdést vet fel: a személyiséggel és a homoszexuális 
irányultsággal összefüggo problémák, a homoszexuálisok által képviselt életstílussal kapcsolatos problémák, a homoszexuálisok 
társadalmi elszigetelodésének kérdései, eloítéletek és kirekesztés, tolerancia, a homoszexuálisok együttélésének törvényesítése és 
sorolhatnánk... 

1. Homoszexuális hajlam és viselkedés 
A homoszexualitás erkölcsi megítélése kapcsán különbséget kell tenni homoszexuális hajlam és viselkedés között. Amikor 
erkölcsi kérdésrol van szó, csak annak a tettnek lehet erkölcsi minosége, ami párosul a szabad akarattal. Épp ezért a 
homoszexuális hajlam nem esik erkölcsi megítélés alá, azt önmagában soha nem szabad elítélni. Ennek kialakulása legtöbb 
esetben túl van az egyén felelosségén, mögötte az identitás pszicho-szexuális zavarai állnak legtöbbször. 
A homoszexuális hajlamú emberek élete nagyon nehéz. Oket soha nem szabad eloítéletekkel körülvenni, elfordulni tolük, 
mert életük nagy keresztje lehet homoszexualitásuk, ami kihat életük minden területére. Tolük elfordulni soha nem szabad, hanem 
épp ellenkezoleg: mindent el kell követni azért, hogy teljes emberi életet élhessenek. Mint személyiséget teljes egészében el kell 
fogadni. Ez azonban nem jelenti azt, hogy a homoszexuális viselkedést is elfogadhatónak kell tartani. 

2. Néhány lehetséges oka a homoszexuális haljam kialakulásának: 
· Kora gyermekkorban elidegenedés az apától, annak távolságtartó vagy ellenséges, eroszakos vagy alkoholista 
magatartása miatt. 
· Fiúknál túlzó anyai gondoskodás. 
· Fiúknál az anya ínsége, ragaszkodása 
· Lányoknál az anya érzelmi sivársága 
· Amennyiben a szülok nem bátortalanították az azonos nemi identifikációt. 
· Fiuknál a kemény játékok kerülése 
· Sikertelenség a saját nemu szülovel való azonosulásban 
· Fiúknál csoportjáték hiánya 
· Fiuknál a kéz-szem koordináció zavara és emiatt a vonatkoztatási csoport gúnyolódása 
· Szexuális visszaélés, megeroszakolás 
· Közösségi fóbia, szélsoséges szégyenlosség 
· Szülok elvesztése haláleset vagy válás miatt 
· Kritikus életszakaszban távollét a szüloktol 

25

3. A homoszexualitás egyházi megítélése 
A Katolikus Egyház felhívja a figyelmet arra, hogy a homoszexuális beállítottságú ember is teljes személyiség, 
akit tisztelet és elfogadás illet meg. Kerülni kell velük kapcsolatban az igazságtalan megkülönböztetést és 
segíteni kell oket életük nehézségeiben. 
Ugyanakkor a homoszexuális viselkedést morálisan meg nem engedettnek kell tekinteni, amennyiben az egyén 
döntési szabadsága ebben teret kap. De kerülni kell minden azonnali éles ítéletalkotást. 

8. A keresztény élet gyakorlata (Tízparancsolat, az Egyház öt parancsa és ezek értelmezése, vallási gyakorlatok, 
a szentmise, az imádság, lelkigyakorlat, szentségi élet) 

A. A Tízparancsolat 

1. Uradat, istenedet imádd és csak neki szolgálj! 
2. Isten nevét hiába ne vedd! 
3. Az Úr napját szenteld meg! 
4. Atyádat és anyádat tiszteld! 
5. Ne ölj! 
6. Ne paráználkodj! 
7. Ne lopj! 
8. Ne hazudj és mások becsületében kárt ne tégy! 
9. Felebarátod házastársát ne kívánd! 
10. Mások tulajdonát ne kívánd! 

A Tízparancsolat az Ószövetség megpecsételése Isten és népe között, amit a Sínai hegyen nyilatkoztatott ki Isten Mózesnek. 
Isten nagy szabadító tette, a kivonulás értelmezi. Összefoglalja és meghirdeti Isten törvényét. Ez a tíz ,,szó" arra emlékezteti a 
népet, hogy Isten szereti népét. Az erkölcsi lét az isten kezdeményezésére adott válasz, hála és tiszteletadás, együttmuködés Isten 
tervével, annak lehetové tétele a saját életünkben. A Tízparancsolatot egységben kell kezelni. Az egyik parancs megsértése az 
egész törvény megsértése! 
A törvény tehát nem öncél, hanem elosegítoje az Istennel való kapcsolatnak. Valakit követünk és ebbol a követésbol, 
önátadásból származnak következmények. 
Jézus a Tízparancsolatot nem érvénytelenítette, de a szeretet parancsával egyben meg is haladta, illetve megadta lényegi 
szellemiségét. Minket tehát kötelez a Tízparancsolat, de a keresztény létmód már ennél több is. Ennek a jézusi szeretet az 
alaptörvénye, alapstruktúrája, ami Isten és az ember szeretetében nyilvánul meg. 

B. Az Egyház 5 parancsa 

Az Egyház parancsai az erkölcsi életet a liturgikus élethez kötik és ebbol táplálkoznak. Biztosítják a hívok számára a 
legszükségesebb minimumot az ima szellemében és az erkölcsi erofeszítésben, Isten és a felebarát iránt érzett szeretet 
növekedésében. 

1. A vasárnapot és az egyházi ünnepeket szentmisével és munkaszünettel szenteld meg! 
2. A kötelezo böjtöket és a pénteki bunbánati napokat tartsd meg! 
3. Évente gyónjál, és legalább húsvéti idoben áldozz meg! 
4. Házasságodat a Egyház törvényei szerint kösd meg, és gyermekeidet katolikus módon neveld! 
5. Az Egyházat anyagi hozzájárulással támogasd! 

C. Liturgikus és vallási gyakorlatok 

Az Egyház életének középpontjában az Eucharisztia ünneplése áll, ami életünk forrása és csúcsa. Krisztus áldozatához 
kapcsolódunk benne közösségileg. A szentmise hálaadás, emlékezet és jelenlét egyben. Az utolsó vacsora élo emléke, amelyen 
Krisztus szavát hallgatjuk és az o valóságos testét és vérét vesszük magunkhoz. Minden más liturgikus cselekmény csak ehhez 
kapcsolódva jelenhet meg, de sohasem e helyett. 
A szentmise részei: 
· Igeliturgia (olvasmányok, szentbeszéd és egyetemes könyörgések) 
· Áldozati liturgia (felajánlás, átváltoztatás és áldozás) 

A szentmise értelmét a Krisztussal való egyesülés adja, tehát az áldozás lényegileg hozzátartozik a szentmisén való 
részvételhez, ugyanakkor nem járulhatunk áldozáshoz súlyos bunnel, azt elotte meg kell gyónni. 
A keresztény ember élete szentségi élet kell hogy legyen. A szentségek által kapunk megerosítést és ezekben találkozhatunk a 
megbocsátó, irgalmas, gyógyító, bennünket kereso Istennel. Enélkül keresztény életünk nem fejlodhet, nem teljesedhet ki Isten 
szeretetében. 

Ezen kívül a vallásos életnek más megnyilvánulásai is vannak. Ilyen egyéb liturgikus vagy magán cselekedetek: 

26

· Keresztút 
· Litánia 
· Közös bunbánati liturgia 
· Lelkinap 
· Lelkigyakorlat 
· Közös és egyéni imádság (Az imádságos életrol és annak fontosságáról ld. feljebb!) 

Gondold át, hogy melyik milyen célt szolgál, mi a funkciója, illetve mi a te személyes viszonyod hozzájuk!!! 

27